УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 540/659/20
адміністративне провадження № К/9901/26684/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №540/659/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНА ЗОНА" до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні та про скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та зобов`язання вчинити певні дії, -
у с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНА ЗОНА» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі щодо відмови у прийнятті від ТОВ «АГРАРНА ЗОНА» податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи 2020 року; просить визнати податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, реєстраційний номер 9027323046, подану 17.02.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРНА ЗОНА», поданою без порушень чинного законодавства та вважати її прийнятою в день фактичного отримання контролюючим органом 17.02.2020 року;  визнати протиправним та скасувати рішення №18/21-22-04-04/38270214 від 17.03.2020 року про анулювання ТОВ «АГРАРНА ЗОНА» реєстрації платника єдиного  податку четвертої групи; зобов`язати ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі поновити в Єдиному державному реєстрі платників єдиного податку відомості щодо ТОВ «АГРАРНА ЗОНА» як платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік та надати відповідний витяг (довідку) з Єдиного державного реєстру платників єдиного податку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ним вчасно та у повному обсязі подано до контролюючого органу документи для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, чим повністю виконано вимоги пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України. Позивач наголошує, що як загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи так і назва податкового органу, зокрема, абревіатури ДФС замість ДПС в назві органу в такій декларації не мають відношення до адміністрування податків і зборів та жодним чином не впливають на порядок адміністрування таких податків та зборів. Таким чином, помилкове відображення в загальній декларації невірної абревіатури не може слугувати підставою для неприйняття податкової звітності. ТOB "АГРАРНА ЗОНА" не погоджується із рішенням, оформленим листом ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 21.02.2020 року №2069/10/21-22-50-04-12 щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік №9027323046, вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати. В подальшому, через не подання платником єдиного податку четвертої групи загальної декларації, рішенням ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи №18/21-22-04-04/38270214 від 17.03.2020 року анульовано реєстрацію платника єдиного податку.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі №540/659/20, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подало до Верховного Суду касаційну скаргу.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, відповідач, як на підставу для відкриття касаційного провадження, посилається на те, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. 
Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. 
Доводи касаційної скарги, фактично, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №540/659/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНА ЗОНА" до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні та про скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                            І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                 О. О. Шишов
                                                                                                                          М. М. Яковенко