Номер провадження: 22-ц/813/7428/20 
Номер справи місцевого суду: 522/8800/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Шенцевої О.П., -
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02 липня 2019 року, в якій просила скасувати вказаний судовий наказ та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що 02.07.2019 року за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття.
Заявниця вважає, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню, так як у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (відділ органу опіки та піклування), Кілійська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей Одеської міської ради про визначення місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, заявниця зазначила, що дитина зареєстрована разом з нею.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02 липня 2019 року відмовлено.
Судовий наказ Приморського районного суду м.Одеси від 02 липня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , 12 квітня 2014 року з ОСОБА_1 залишений в силі.
Не погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд помилково вважав обставини, які наведені у заяві про перегляд судового наказу такими, що не є нововиявленими обставинами для перегляду судового наказу.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що судом при винесені судового наказу та при винесені ухвали про відмову боржнику у перегляді такого наказу за нововиявленими обставинами були враховані положення ст. 184 СК України, а визначені боржником в заяві посилання про перебування на розгляді в суді справи де вирішується питання про визначення місця проживання дитини не є нововиявленою обставиною. Вважає, що судом правомірно був виданий судовий наказ, з огляду на встановлення обставин щодо проживання дитини на час видачі судового наказу.
Сторони про розгляд справи на 04 листопада 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 110,112, 116-118).
Від адвоката Бочевар М.П., представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю заявника та його представника (а.с.113-115).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (06 листопада 2020 року).
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно  до ст. 375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені у заяві про перегляд судового наказу обставини не є новоявленими.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2019 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами зазначила, що нововиявленою обставиною є перебування у провадженні суду її позову до ОСОБА_2 про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є підставою для перегляду за новоявленими обставинами судового наказу та його скасування.
Судом вірно зазначено, що спір між сторонами щодо місця реєстрації дитини та реєстрація дитини за адресою заявника з огляду на статтю 423 ЦПК України не може розцінюватись як нововиявлена обставина, оскільки місце проживання дитини у судовому порядку встановлено не було.
Висновки суду про те, що заява є передчасною відповідають обставинам та матеріалам справи.
Також залишаючи судовий наказ в силі, суд першої інстанції встановив, що заявником не заперечувався той факт, що дитина проживає разом з батьком.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року, зазначив що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка серед іншого, проголошує верховенство права, як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).
На підставі вищевикладеного,  суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу,залишивши судовий наказ в силі, оскільки заявником не наведено жодних обставин, із наявністю яких закон пов`язує необхідність перегляду та скасування судового наказу.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що суд помилково визнав обставини, які наведені у заяві про перегляд судового наказу такими, що не є нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1  у заявіне навела переконливих обставин для перегляду судового наказу за новоявленими обставинами, які б відповідали вимогам ст. 423 ЦПК України.
Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що на момент постановлення судового наказу дитина проживала разом з батьком, що не заперечувалося ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.
У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 06 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк