ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6240/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової АО.,      

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 р. (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі № 160/6240/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора,    про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення № 211 від 10.04.2020 кадрової комісії №1 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області №413к від 30.04.2020 про звільнення з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника ( ОСОБА_2 ) та з органів прокуратури з 14.05.2020. підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; поновити в органах прокуратури на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтриманні державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника ( ОСОБА_2 ) або на іншій рівнозначній посаді в органі прокуратури Дніпропетровської області з 15.05.2020; стягнути з прокуратури Дніпропетровської області середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 15.05.2020 до моменту фактичного поновлення на роботі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 р. провадження у справі зупинено до вирішення в порядку конституційного провадження справи №1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (зі змінами).    
Ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку Прокуратурою Дніпропетровської області та Офісом Генерального прокурора. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у безпідставному висновку про неможливість розгляду справи до вирішення  в порядку конституційного провадження справи №1-4/2020 (116/20), скаржники просять скасувати оскаржене судове рішення, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
У поданій до суду апеляційній інстанції 12 жовтня 2020 р. заяві ОСОБА_1 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, оскаржену ухвалу суду першої інстанції - без змін, та здійснювати апеляційний розгляд без її участі. У додаткових поясненнях від 26 жовтня 2020 р. позивач вказує на безпідставне посилання апелянтів на правові висновки Верховного Суду, які викладені у судових рішеннях, постановлених за результатами розгляду справ, які не відповідають характеру позову та підставам його пред`явлення у даній справі. 
У судовому засіданні представник скаржників підтримав вимоги та доводи апеляційних скарг, повідомивши суд про зміну найменування «Прокуратура Дніпропетровської області» на «Дніпропетровська обласна прокуратура», яке не пов`язано із реорганізацією.  
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами цієї процесуальної норми суд першої інстанції зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Підставою зупинення провадження у справі суд зазначив обставину відкриття конституційного провадження справи №1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (зі змінами).    
Обгрунтовуючи вчинення зазначеної процесуальної дії, суд першої інстанції врахував характер і зміст позовних вимог, мотиви, які наведені позивачем в адміністративному позові. Так, у заявленому спорі позивач звільнена з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника ( ОСОБА_2 ) та з органів прокуратури з 14.05.2020 р. підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Звільнення відбулось у зв`язку із неуспішним проходженням атестації - набранням 69 балів за результатом тестування (що є менше прохідного балу), у зв`язку із чим позивача не допущено до проходження наступних етапів атестації. Позивач вказувала на те, що Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ встановлено виключний перелік підстав для звільнення прокурора. Такі поняття як "атестація", "неуспішне проходження атестації", "рішення кадрової комісії", як підставу для звільнення, зазначений Закон не передбачає. 
Разом з тим, позивач була звільнена з посади прокурора та з органів прокуратури за результатами проходженя процедури атестації, встановленої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ, прийнятого з метою перезавантаження та оптимізації організаційної структури органів прокуратури у відповідності до стратегічних напрямів діяльності та вимог суспільства, докорінної зміни стандартів органів прокуратури. 
Позивач вважає своє звільнення дискримінаційним за ознакою правового становища працівника органу прокуратури, яке існувало на час її призначення на посаду.  Ознаки дискримінації позивач вбачає і в визначенні переліку посад діючих прокурорів, які не повинні проходити атестацію, оскільки прокурори мають єдиний статус. Стаття 49-2 Кодексу законів про працю України, яка діяла до набрання чинності Законом №113-ІХ, передбачала порядок вивільнення працівників та їх персональне попередження про наступне вивільнення, при цьому гарантувались умови переважного права на залишення на роботі, обов`язок працевлаштування працівника. З моменту набрання чинності Законом №113-ІХ для вузької категорії працівників - прокурорів нівельовано встановлені трудові гарантії та права. Водночас, ані ліквідація, ані реорганізація прокуратури Дніпропетровської області не проводиться, відповідний розпорядчий акт не приймався, записи у державні реєстри не вносилися.
Колегія суддів зазначає, що наявність конституційного провадження справи може розглядатись судом як підстава для зупинення провадження в адміністративній справі, про що зазначено у пункті 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України. При постановленні оскарженої ухвали суд першої інстанції врахував, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із реалізацією Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ в частині проведення атестації позивача. При цьому, наведені позивачем доводи зводяться до порушення принципу правової визначеності, зважаючи на неузгодженість Закону України «Про прокуратуру» та Закону України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» щодо підстав для звільнення прокурорів.
В апеляційних скаргах відповідачі вказують на відсутність об`єктивних перешкод для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , оскільки зібрані докази дозволяють вирішити спір по суті.
Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні публічно-правового спору суди зобов`язані керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Колегія суддів враховує, що провадження у справі  зупинено за ініціативою позивача, що свідчить про відсутність порушення його процесуальних прав, як ініціатора судового провадження, та не є перешкодою доступу до правосуддя.
Колегія суддів вважає, що вчинена судом першої інстанції процесуальна дія запобігає настанню негативних наслідків у випадку застосування закону, щодо якого здійснюється перевірка на відповідність Конституції України.
          Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженої ухвали суду, передбачені статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційні скарги Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора - залишити без задоволення.

          Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 р. в адміністративній справі № 160/6240/20 -   залишити без змін.
          
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 жовтня 2020 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
                    Повний текст постанови складено 02 листопада 2020 р.

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий