Ухвала
Іменем України 
13 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 212/7450/19 
провадження № 51- 4933 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду        м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2020 року,
установив:
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  11 березня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме зараховано покарання, невідбуте обвинуваченим ОСОБА_5 за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та на підставі статей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та призначено обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2020 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника – адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 задоволено.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від          11 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано.
Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від          20 червня 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та на підставі статей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, – виконувати самостійно.
У касаційній скарзі захисник ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень пунктів 1, 5 частини 2, частин 3, 4, 6 зазначеної статті.
За правилами п. 1 частини 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, яке захисник вказав невірно.
Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги захисник ОСОБА_4 просить вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від                    11 березня 2020 року змінити, призначити ОСОБА_5 нове покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, при цьому не ставить питання про зміну чи скасування вироку Дніпровського апеляційного суду від 15 червня             2020 року, що суперечить нормам статті 436 КПК України та позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, прохальна частина касаційної скарги викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
За правилами ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо вказаної обставини.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає. У вступній частині даної скарги вказано, що вона подається обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 , проте підписана касаційна скарга лише захисником.
Крім того, до касаційної скарги захисником не долучено її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 427 КПК України.
Зазначену касаційну скаргу датовано 15 вересня 2020 року. Згідно штампу на конверті, у якому надійшла касаційна скарга до суду, вбачається, що дата її оформлення у поштовому відділенні 07 жовтня 2020 року. Проте у поштовому конверті, крім касаційної скарги та додатків до неї міститься експрес-накладна           № 20450283696104 від 15 вересня 2020 року. Дані розбіжності в датах відправки касаційної скарги потребують пояснення та надання підтвердження дати відправки, оскільки вони впливають на з`ясування факту, чи подана зазначена скарга в межах тримісячного строку касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог     ч. 2 ст. 426 КПК України. 
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                           ОСОБА_3