ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8572/19                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 жовтня 2020 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., 
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Молл» до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про скасування наказа, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Молл» (далі - позивач, ТОВ «Енерго Молл») звернулося у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про скасування наказа про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 13 травня 2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на ненадання місцевим судом належної оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи, що призвело до передчасного висновку про задоволення позову, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить положення Податкового кодексу, якими врегульовано порядок проведення фактичних перевірок. Наголошує на тому, що контролюючому органу надано право на оцінку пояснень та їх документальних підтверджень, які надає суб`єкт господарської діяльності на запит. За результатами такої оцінки податковий орган дійшов висновку, що позивач не спростував інформації, що стала підставою для направлення запита, а тому наказ про призначення перевірки є законним та обґрунтованим.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що 20 грудня 2018 року ГУ ДФС у м. Києві направило на адресу позивача запит про надання інформації, пояснень та документів. Запит обґрунтовується тим, що відповідачем виявлено факти, що свідчать про недостовірність визнання ТОВ «Енерго Молл» даних податкового кредита у загальній сумі 95570 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Щивець» за період з 01 по 30 квітня 2018 року, з 01 по 30 червня 2018 року, з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, що міститься у податкових деклараціях з ПДВ за червень 2018 року в сумі 8730 грн., за серпень 2018 у сумі 23520 грн., за вересень 2018 року в сумі 47060, за жовтень 2018 року в сумі 16260, та об`єкта оподаткування, задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік.
Запропоновано надати засвідчені підписом посадової особи ТОВ «Енерго Молл» та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із ТОВ «Щивець» за вищезазначені періоди, а також щодо використання у власній господарській діяльності товара, придбання якого документально оформлено у відносинах із      зазначеним платником податків.
Листом від 27 лютого 2019 року позивач надав пояснення та додатки.
13 травня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункта 78.1.4 пункта 78.1   статті   78 Податкового кодексу України, у зв`язку з наданням в неповному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит від 20 грудня 2018 року, видало наказ №5753 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енерго Молл».
15 травня 2019 посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві складено акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енерго Молл».
Уважаючи наказ про призначення перевірки протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за запит податкового органа надано усі первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарських операцій з його контрагентом у запитувані періоди, а відповідач не зазначив конкретних недоліків поданих платником податків документів та пояснень, а також причин, чому наданих позивачем документів недостатньо і не конкретизував яких саме документів не вистачає.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - ПК України).
Підпунктом 16.1.5 пункта 16.1 статті 16 ПК України закріплено, що платники податків зобов`язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання. 
Відповідно до положень пункта 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до   статті 39   цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному   статтею 42   цього Кодексу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункта 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно положень підпункта 75.1.2 цього пункта документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Підстави для проведення документальної позапланової перевірки закріплені у пункті 78.1 статті 78  ПК України.
Згідно підпункта 78.1.4 цієї правової норми підставою для проведення позапланової перевірки є виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Як убачається із матеріалів справи, у запиті податкового органа йдеться про виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредита за період квітень, червень, серпень - жовтень 2018 року, що містяться у деклараціях з ПДВ за червень, серпень, вересень та жовтень 2018 року, та об`єкта оподаткування, задекларованого у податковій декларації з податка на прибуток за 2018 рік.
Зазначене ґрунтується на аналізі показників, що містяться у наведених деклараціях з ПДВ та податковій інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73 та 74 ПК України, а саме з Єдиного реєстра податкових накладних та податкової звітності.
Відповідно до цих документів з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факта їх здійснення, оскільки згідно Єдиного реєстра податкових накладних встановлено відсутність у контрагента позивача будь-яких основних фондів та виробничих потужностей. Номенклатура та обсяг реалізованого товара (розбухтовка, упаковка та сортування кабельно-провідної продукції) свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єкта господарських операцій без наявності трудових ресурсів. Відповідні товари із залученням стороннього трудового ресурса та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстра податкових накладних не придбавались. 
На вимогу податкового органа позивачем надано належним чином засвідчені копії договора, акта наданих послуг, банківської виписки та оборотно-сальдової відомості по рахунку 631.
Ненадання позивачем товарно-транспортних та видаткових накладних, рахунків - фактур та оборотно-сальдових відомостей по рахунках 20, 23, 28, 331 і 361, обумовило необхідність проведення перевірки.
Проте, як убачається із матеріалів справи та визнає відповідач, між позивачем та його контрагентом укладено договір про надання послуг, виконання якого не передбачає ані транспортування товара - наданих послуг, ані їх відпуск.
Так само не передбачається обліка придбаних послуг на рахунку 20, який ведеться для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини та матеріалів (в т.ч. сировина й матеріали, якi є в дорозі тa в переробці), будівельних матеріалів, запчастин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва; рахунку 23, який ведеться для узагальнення інформації про витрати на виробництво продукції (рoбіт, послуг); рахунку 28, який призначений для обліку руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу, субрахунку 331, який ведеться для обліку грошових документів за їх номінальною вартістю, які зберігаються в касі підприємства: векселі, облігації і грошові квитки, поштові марки й інші грошові документи, субрахунку 361, який призначений для узагальнення інформації про розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані рoботи й послуги, крім заборгованості, яка забезпечена векселем, а також узагальнюється інформація про розрахунки з учасниками промислово-фінансової групи. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про надання позивачем на запит податкового органа повного пакета документів.
Отже, оскільки контролюючим органом у встановлені податковим законодавством строки були отримані відповідь на обов`язковий запит та відповідні документи на підтвердження наданої інформації, враховуючи положення підпункта 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, спірний наказ ГУ ДФС у м. Києві № 5753 від 13 травня 2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енерго Молл» прийнято з порушенням вимог цього Кодексу, а тому він підлягає скасуванню.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 червня 2019 року у справі №820/420/18, від 16 квітня 2020 року у справі №820/4706/16.
Відповідно до   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.      Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві залишити без задоволення.
Рішення Оружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2020 року   залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька