ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» листопада 2020 року 
м. Харків
справа № 628/1654/19-ц
провадження № 22ц/818/4833/20
 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів        -                 Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , представниця позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, представниця відповідача - Хорошилова О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року в складі судді Шиховцової А.О.
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про призначення та виплату страхових виплат на відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві.

Позовна заява мотивована тим, що 28 травня 1993 року під час виконання трудових обов`язків у якості тракториста в Куп`янському свіклорадгоспі з ним стався нещасний випадок, який розслідувано у належному порядку та складено акт форми Н-1 від 28 травня 1993 року.

14 жовтня 1993 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності та за довідкою МСЕК встановлено 60% втрати професійної працездатності безстроково.

Зазначив, що Куп`янський свіклорадгосп ліквідовано та правонаступник відсутній. Йому ніхто не виплачував щомісячні страхові платежі та одноразову допомогу. Він передав оригінал вказаного акту Куп`янському об`єднаному управлінню пенсійного фонду, інші документи та просив призначити та виплатити страхові виплати, починаючи з 01 січня 2000 року одноразову та щомісячні страхові виплати з наступним перерахунком у відповідності до законодавства. Однак, заява про виплату страхових виплат залишена без відповіді по суті питання.

Вказав, що підставою для призначення та виплати страхових виплат є акт форми Н-1 або довідка МСЕК. Акт для виплати управлінням не прийнятий та відповідачем рішення про призначення або про відмову в призначенні страхових виплат в передбаченому законом порядку шляхом винесення відповідної постанови фактично не приймалось.

Просив зобов`язати відповідача прийняти копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 28 травня 1993 року для призначення та виплати щомісячних страхових виплат у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності; призначити та виплачувати йому страхові виплати, починаючи з 01 січня 2000 року з наступним перерахунком за законами України щомісячні страхові виплати у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності в розмірі 60% втрати професійної працездатності, а також зобов`язати відповідача призначити та проводити йому щомісячні страхові виплати, починаючи з 01 грудня 2002 року з наступним перерахунком у відповідності до законодавства України.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області прийняти копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 28 травня 1993 року, складений Куп`янським бурякорадгоспом, адреса: Куп`янський район, с. Ягідне, на ім`я ОСОБА_1 , для призначення щомісячних страхових виплат в зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності; в іншій частині у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати частково та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову, а саме призначити та виплачувати йому щомісячні страхові виплати, починаючи з 01 січня 2000 року з наступним перерахунком за законами України у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності в розмірі 60%, а також зобов`язати відповідача призначити та проводити йому щомісячні страхові виплати, починаючи з 01 грудня 2002 року з наступним перерахунком у відповідності до законодавства України. 

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області просив рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскільки його заява про виплату страхових виплат залишена без відповіді по суті питання, то зрозуміло, що, отримавши рішення суду, яким зобов`язано відповідача прийняти тільки акт форми Н-1, відповідач в майбутньому знайде ще підстави для відмови у нарахуванні та виплаті йому страхових виплат; що позовні вимоги про призначення та проведення страхових виплат відносяться до компетенції відповідача одночасно з прийняттям акту форми Н-1.

Апеляційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що законодавством чітко встановлено, що до Фонду має подаватись акт розслідування нещасного випадку, що підтверджує факт настання страхових випадків, який є підставою для призначення та сплати потерпілому щомісячної страхової виплати, а не його копія чи належним чином завірена копія. Зазначено, що чинним законодавством встановлено чіткий перелік документів, які повинні подаватись до органу Фонду в оригіналах та документів, які подаються в копіях, що засвідчуються підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу. Оскільки спір щодо призначення та виплати страхового платежу відноситься до публічно-правових і випливає з публічно-правових відносин у здійсненні відповідачем, як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, його розгляд поширюється на юрисдикцію адміністративних судів та не може підлягати розгляду в порядку цивільного судочинства, тому позивачем обрано не той спосіб захисту.

17 вересня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надійшов відзив, в якому вважав апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою. При цьому зазначив, що потерпілий втратив працездатність внаслідок нещасного випадку на виробництві 25 травня 1993 року та протягом 26 років поспіль не звертався до Фонду, тому Управлінням може бути розглянуто справу про страхові виплати позивачу тільки з дня його належного звернення з заявою за наявності усіх необхідних документів. Вказав, що підприємством, з яким позивач перебував у трудових відносинах, жодних документів до Фонду не передавалось, а позивач належним чином до органу Фонду не звертався.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що, відповідач, відмовляючи позивачу у прийнятті копії акту про  нещасний випадок  на виробництві  форми Н-1 для призначення та виплати страхових платежів, а не  його оригіналу, порушив його права. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки стосуються майбутніх дій відповідача, а не порушення відповідачем прав позивача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 травня 1993 року з ОСОБА_1 у період його роботи у Куп`янському бурякорадгоспі, під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок - при вибиванні валу з коробки передач, кусок металу, що відколовся, попав потерпілому в око, у результаті чого була отримана травма. За фактом розслідування позивача 28 травня 1993 року складено акт форми Н-1, яким підтверджено факт нещасного випадку на виробництві (а.с.8-9, 39-40).

Як вбачається з копії довідки МСЕК від 14 жовтня 1993 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з причин трудового каліцтва, безстроково (а.с.5). 

Із копії довідки ЛТЕК від 14 жовтня 1993 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено 60 % втрати професійної працездатності (а.с.6). 

20 червня 2018 року Пенсійним Фондом України ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 з довічним терміном дії. Він отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, трудове каліцтво (а.с.5). 

23 вересня 2018 року ОСОБА_1 написав заяву на адресу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якій просив призначити та виплачувати йому щомісячні страхові виплати та одноразову допомогу у зв`язку з каліцтвом на виробництві (а.с.10).

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав письмову заяву довільної форми до Куп`янського відділення УВДФСС України в Харківській області, в якій просив розглянути питання про призначення йому страхових виплат у зв`язку з виробничої травмою, додаючи до заяви три документа, в тому числі, копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 (а.с.37, 102, 171).

Як вбачається з листа Куп`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області від 27 грудня 2018 року № 19.02-15/728, який направлено на адресу ОСОБА_1 на його заяву від 20 грудня 2018 року щодо призначення страхових виплат у зв`язку з трудовим каліцтвом, ОСОБА_1 роз`яснено, що згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV та відповідно до пункту 3.1 розділу 2 Порядку, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України № 11 від 19 липня 2018 року для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати подаються: заява потерпілого про призначення страхових виплат; копія індивідуального податкового номера; копія паспорта; акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1; акт розслідування нещасного випадку, що стався, за формою Н-5; рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання); висновок медико-соціальної експертної комісії про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про середню заробітну плату; копія трудової книжки або витяг з неї; довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо така призначена) унаслідок нещасного випадку; індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5; протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерплому на виробництві. 

Також вказано, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого за наявності усіх необхідних документів для формування справи. Таким чином, для призначення страхових виплат необхідно надати Фонду зазначені документи (а.с.11, 38, 103).

Як вбачається з архівної довідки від 19 червня 2018 року № 03-26/620, виданої головним спеціалістом з питань трудового архіву Куп`янської міської ради на ім`я ОСОБА_1 , в архівному фонді «Відкрите акціонерне товариство Куп`янський цукровий комбінат» в актах про нещасні випадки, пов`язані з виробництвом за 1993 рік відомостей стосовно ОСОБА_1 не виявлено. Акти про нещасні випадки, пов`язані з виробництвом архівного фонду «Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ягідне» на зберігання в архів не передавались (а.с.17).

Із відповіді архівного відділу виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 14 листопада 2018 року № 13-52/186 вбачається, що в справі фонду «Відкрите акціонерне товариство «Куп`янський цукровий комбінат» у продовженні історичної довідки є наступна інформація: «…Відповідно до постанови Господарського суду Харківської області від 01 червня 2011 року Відкрите акціонерне товариство «Куп`янський цукровий комбінат» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. З дня прийняття постанови підприємницька діяльність на комбінаті припинена». Документи установи постійного зберігання за 2012 рік передані на постійне зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, а документи з особового складу за 2012 рік знаходяться на зберіганні в службі з питань трудового архіву апарату Куп`янської міської ради (а.с.20).

На звернення ОСОБА_1 від 01 квітня 2019 року Куп`янським ОУПФУ видана довідка про середній заробіток за період з 01 серпня 1984 року по 31 березня 1990 року (а.с.21).

Як вбачається з листа Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 28 листопада 2018 року № 13666/42-10 оригінал акту форми Н-1 знаходиться в пенсійної справи позивача. Вилучити його неможливо, оскільки він є основним документом, на підставі якого проводиться призначення та виплата йому пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.22).

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду із заявою встановленого зразка, в якій просив призначити йому страхові виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що стався на час роботи у Куп`янському бурякорадгоспі у с. Ягідне, Куп`янського району, Харківської області (а.с.117).

Із листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07 квітня 2020 року за № 02-14-934 вбачається, що ОСОБА_1 необхідно особисто подати до Куп`янського відділення оригінали усіх необхідних документів, чіткий перелік яких установлено частиною 1 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV та пункту 3.1 розділу 2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11. Крім того, зазначено, що порядок реалізації права на отримання страхових виплат за рахунок коштів Фонду йому було роз`яснено Куп`янським відділенням у листі від 27 грудня 2018 року № 19.02-15/728 (а.с.161).

Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 вказаного Закону передбачено, що страхові випадки: за соціальним страхуванням від нещасних випадків - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі, встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці; за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Частинами 1, 2, 3 статті 36 вказаного Закону передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Частиною 1 статті 38 вказаного Закону передбачено, що ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 42 вказаного Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Статтею 43 Закону № 1105-ХIV встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Відповідно до статті 44 Закону № 1105-ХIV Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Пунктом 1.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 передбачено, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Одноразова допомога та щомісячна страхова виплата потерпілому призначається при встановленні МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Пунктом 3.1. Порядку для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати передбачено, що до управління (відділення) Фонду подаються: 1) заява потерпілого про призначення страхових виплат; 2) копія індивідуального податкового номера, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу;  3) копія паспорта, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу;  4) акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за встановленою формою (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 5) акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); 6) акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленою формою; 7) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 8) висновок медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності; 9) довідка про середню заробітну плату (дохід) у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб; 10) копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 11) копія цивільно-правового договору (для осіб, які працюють на умовах такого договору), засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 12) копія документа, що підтверджує державну реєстрацію особи, як суб`єкта підприємницької діяльності, засвідчена страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 13) довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі, про розмір одержуваних надбавок) у разі настання права на страхову виплату до 11 жовтня 2017 року; 14) довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; 15) протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при управлінні (відділенні) Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці).

Зазначені документи формуються в справу про страхові виплати та зберігаються в управлінні (відділенні) Фонду. До справи додаються відомості про заробітну плату (дохід) потерпілого з Державного реєстру застрахованих осіб.

Якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у пункті 3.1 розділу III цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.

Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченню трьох років з дня встановлення МСЕК стійкої втрати потерпілим професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, то страхові виплати призначаються з дня звернення за їх призначенням відповідно до чинних нормативно-правових актів.

В суді апеляційної інстанції представниця позивача вказала, що оригінал акту форми Н-1 знаходиться в пенсійній справі. Позивач оригінал не може надати, оскільки за ним призначається та виплачується пенсія позивачу. 

В свою чергу в суді апеляційної інстанції представниця відповідача наполягала на тому, що позивачу необхідно надати оригінал акту. Про те, що оригінал акту знаходиться в пенсійній справі, їй відомо.

Задовольняючи позовну вимогу ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача прийняти копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 28 травня 1993 року для призначення та виплати щомісячних страхових виплат у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що подання позивачем  до Управління  виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування України в Харківській області для  призначення страхових  виплат копії  акту про  нещасний випадок  на виробництві форми Н-1, а не  його оригіналу, не може бути підставою для відмови у прийнятті такої заяви, та  не може бути підставою для відмови в реалізації права позивача на отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат. Прийняття відповідачем до розгляду саме копії акту про нещасний випадок на виробництві не порушує прав відповідача, а навпаки захищає та реалізує право позивача. Крім того, виходячи з вимог закону та підзаконного нормативного акту, що наведені вище, вони не зобов`язують потерпілого надати саме оригінал акту форми Н-1 та не забороняють подання копії документа.

Також, погоджується колегія суддів з правильним висновком суду першої інстанції щодо того, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати йому страхові виплати є передчасними, оскільки відповідачем рішення про призначення або про відмову в призначенні позивачу страхових виплат в передбаченому законом порядку шляхом винесення відповідної постанови, фактично не приймалось.

Доводи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо того, що оскільки спір щодо призначення та виплату страхової виплати відноситься до публічно-правових і випливає з публічно-правових відносин у здійсненні відповідачем, як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, його розгляд поширюється на юрисдикцію адміністративних судів та не може підлягати розгляду в порядку цивільного судочинства, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За положеннями пункту 2 частини четвертої статті 12 КАС України в порядку адміністративного судочинства розглядаються справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV) передбачено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду (частина перша статті 8 Закону № 1105-XIV).

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду (частина третя статті 8 Закону № 1105-XIV).

Основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону (пункти 1 і 2 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV).

Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом (пункт 1 частини другої статті 10 Закону № 1105-XIV).

Частиною сьомою статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку (частини перша та третя статті 17 Закону № 1105-XIV).

Отже, у відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Фонд та його робочі органи здійснюють владні управлінські функції та наділені повноваженнями приймати рішення/вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації застрахованими особами права на соціальний захист, яке, зокрема, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказане, спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням є публічно-правовими. А тому їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм процесуального права викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20).

Як вбачається з матеріалів справи, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, рішення про призначення або про відмову в призначенні позивачу страхових виплат в передбаченому законом порядку шляхом винесення відповідної постанови, фактично не приймалось, тобто Управління не ухвалював рішення як суб`єкт владних повноважень щодо здійснення виплат, які призначаються державою, тому в даному випадку і не виникає публічно-правових відносин у здійсненні відповідачем, як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Доводи та вимоги, викладені в апеляційних скаргах, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року.