ПОСТАНОВА 
Іменем України

28 грудня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 389/1551/20
провадження № 22-ц/4809/1494/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., 
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ;
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за участю судді Берднікової Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У червні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 04.07.2013.
14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва – АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.03.2020 заборгованість становить  125445 грн. 36 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 443 грн 82 коп, заборгованості за процентами - 113446 грн 29 коп, нарахованої пені 5005 грн 47 коп, нарахованої комісії - 100 грн 00 коп, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штрафу (фіксована частина), 5949 грн 78 коп штрафу (процентна складова).
Позивач просив стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору від 01.07.2013 за тілом кредиту в розмірі 443,82 грн та судовий збір у сумі 7,44 грн. 
Суд дійшов висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем у позовній заяві.
Також, суд звертає увагу на те, що заява-анкета не містить відомості щодо бажаного розміру кредитного ліміту, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти вказує на встановлення кредитного ліміту на карту відповідача від 04 липня 2013 року в розмірі 600 грн, надалі кредитний ліміт було зменшено до 450 грн, але у всякому випадку максимально встановлений кредитний ліміт за період з 04 липня 2013 року по 31 березня 2020 року становив 600 грн, в позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредита в сумі 443 грн 82 коп.
Оскільки розмір наданого кредиту, а також розмір, порядок нарахування та виплата процентів за користування кредитом, комісії, як і відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, є істотними умовами кредитного договору, який укладається між сторонами в письмовій формі, то суд, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення визначеного в розрахунку та позовній заяві розміру заборгованості, окрім заявленої до стягнення в межах отриманої суми кредиту, заборгованості за тілом кредита - 443 грн 82 коп.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості за відсотками.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення суду ухвалене з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим, безпідставним, незаконним, а допущені суддею місцевого суду істотні порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя є підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності відповідно до ч. 1 (пп.а п.1) ст. 106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». 
Зазначає, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з анкетою-заявою складають змішаний кредитний договір банківського рахунку і кредитного договору. 
Крім того, оскільки це договір приєднання, то відсутність підпису відповідача на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.
Отже, відповідач підписуючи анкету-заяву від 04.07.2013, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.
Вважає, що місцевий суд своїм рішенням не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще і наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому — порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.
Тож позивач просить суд скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні відсотків.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
04 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку в сумі 600 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, 03 березня 2015 року його було зменшено до 450 грн.
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із зазначеним договором до його укладення, який був наданий йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору позивачем додано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, без зазначення його затвердження та прийняття банком.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 04 липня 2013 року, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк станом на 31 березня 2020 року нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 125445 грн 36 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредита 443 грн 82 коп., заборгованості за відсотками - 113446 грн 29 коп, нарахованої пені 5005 грн. 47 коп, нарахованої комісії - 100 грн 00 коп, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штрафу (фіксована частина), 5949 грн 78 коп штрафу (процентна складова).
Судом встановлено, що 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК».
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні стягнення заборгованості за відсотками.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону, фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір з встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок з подальшим збільшенням до 600 грн.
Разом із тим, названі документи не підписані ОСОБА_1 , а іншою особою, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, крім прізвища, адреси та підпису відповідача.
Зокрема, судом встановлено, що надана анкета-заява від 04.07.2013 (а.с. 16) оформлена на позичальника - ОСОБА_2 , з зазначенням у анкеті-заяві ФІО клієнта – ОСОБА_2 , на що суд першої інстанції увагу не звернув, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зміни прізвища позичальника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Додані до позовної заяви довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти; довідка про отримання ОСОБА_1 кредитної картки і термін її дії; виписка по рахунку також не містять об`єктивних і достатніх даних на підтвердження факту укладання кредитного договору саме між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 .
У зв`язку з наведеним, наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.
Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не довело факт укладення з ОСОБА_1 договору банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.
Посилання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом в інших справах є безпідставними, оскільки в цих справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.
Таким чином, рішення суду першої інстанції у частині, що оскаржується підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у стягненні заборгованості за нарахованими процентами у сумі 113 446,29 грн.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення вимоги про стягнення відсотків з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні  позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Заочне рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року скасувати в частині вирішення вимоги про стягнення заборгованості за відсотками.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 113 446, 29 гривень відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        А.М. Головань
Судді                                                                                О.Л. Карпенко
                                                                                С.І. Мурашко