ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року	 	Справа № 916/3897/19	
м.Одеса, проспект Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: М.А. Мишкіної 
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран
(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження  в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №258 від 25.08.2020р.  та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р.)
секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи: 
від   ТОВ «Сварог-Буковина» -  Кійко Є.А. - за ордером;
від Maxgrain International Limited -   Маковецька Н.В. - за ордером;
від ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» - Дабіжа Я.І. - за ордером;
від ТОВ  «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ»  -  не з`явився;
від Lexum AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt Felelossegu Tarsasag -  не з`явився;
від БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД /BOSAINVEST LIMITED -  Бойко Р.В. - за ордером

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина"
на рішення господарського суду Одеської  області від 06 квітня 2020 року      
у справі №916/3897/19
за позовом  Maxgrain International Limited
до:
-  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина»;  
-  Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ»;
- Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:    LEXUM AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt Felelossegu Tarsasag  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:  БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) 
про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії

суддя суду першої інстанції:  О.В.Цісельський
час і місце ухвалення рішення: 06.04.2020р., 09:51год., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №12
повний текст рішення складено 16.04.2020р.

          Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
        В судовому засіданні  02.11.2020р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

          26.12.2019р.  Maxgrain International Limited звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю      «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ», в якому просило суд:
- визнати за Maxgrain International Limited право власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019р., а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту Maxgrain International Limited, Експортер - ТОВ «Сварог-Буковина», та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт/;
- зобов`язати ТОВ «Сварог-Буковина» утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту Maxgrain International Limited, Експортер - ТОВ «Сварог-Буковина» та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт/;
- зобов`язати ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»   утриматись від дій щодо відвантаження ТОВ "Сварог-Буковина" або його уповноваженим особам 3603,2 тон пшениці, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту Maxgrain International Limited, придбану Maxgrain International Limited відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW- 155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ Сварог-Буковина та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт/;
- зобов`язати ТОВ "ЗПК ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019, поданої до Одеської митниці, щодо експорту пшениці у кількості 3 603,2 тон, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту Maxgrain International Limited, придбаної Maxgrain International Limited відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ «Сварог-Буковина», яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт/ в режимі експорту. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив,  що він на підставі контрактів  MW- 43 від 26.07.2019р. та FW-155 від 15.08.2019р. є власником вищезазначеної пшениці. Наразі митне оформлення Товару   залишається  незавершеним з причини заперечень ТОВ «Сварог-Буковина» проти права власності позивача  та вжиття дій з метою повернення товару, що порушують належні позивачу права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, 26.09.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» направило лист ТОВу "ЗПК "Інзерноекспорт", в якому заборонило здійснювати митне оформлення поставленого на зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» товару до подальшого розпорядження. Листом від 28.10.2019р. ТОВ «Сварог- Буковина» звернулось до   ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", в якому вимагає відвантажити йому з ємкостей портового елеватора зерно пшениці в кількості 3603200кг. Лист від 28.10.2019р. ТОВом "Олімпекс Купе Інтернейшнл" було надано позивачу з супровідним листом, в якому товариство  виразило сумнів щодо належності права власності  на вказану пшеницю позивачу. Отже з боку відповідачів  вбачається порушення прав позивача, як власника майна (пшениці), за захистом яких позивач вимушений звернутися до суду.
Позивач зазначає, що 27.03.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина»  уклало із компанією BOSAINVEST LTD контракт № 27-2019/3-SB на реалізацію врожаю пшениці 2019 р у кількості 3500мт +/- 5%. Компанія BOSAINVEST LTD в свою чергу 26.07.2019р., уклала контракт №WH-12UA із компанією LEXUM AGRO Kft на поставку 3500 т пшениці.
В подальшому LEXUM AGRO Kft 26.07.2019р. уклала із Позивачем контракт № MV-43 та 15.08.2019р. контракт № FW-155, відповідно до яких реалізувала раніше придбану пшеницю на користь MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (покупець), про що своєчасно сповістила компанію BOSAINVEST LTD, з метою безпосереднього транспортування товару кінцевому покупцю. Відповідно до умов контракту MW-43 від 26.07.2019р., укладеного між LEXUM AGRO Kft (продавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (покупець), позивач придбав пшеницю 3-го класу українського походження врожаю 2019.  За умовами  цього контракту, кількість  товару за цим контрактом складає 3500т +/- 5% за вибором Покупця, базисною умовою поставки товару є DAP - ДП "Одеський морський торговельний порт" термінал ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за вибором Покупця ( п.5.1.)  право власності на товар переходить до Покупця з моменту прийняття товару Терміналом (п.5.7.),загальна сума контракту  609 000 доларів США +/- 5%;   експортером товару визначено ТОВ «Сварог-Буковина».
Крім того, позивач зазначив, що за контрактом FM-155 від 15.08.2019р., також укладеним між LEXUM AGRO Kft (продавець) та Maxgrain International Limited (покупець), він придбав пшеницю 4-го класу українського походження врожаю 2019 у кількості 2600 т. І відповідно до п.6.2. цього контракту його загальна сума складає 447 200 доларів США +/- 10%.   26.07.2019р. та 23.09.2019р. між LEXUM AGRO Kft та позивачем були складені акти передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 836,25мт та 2766,950мт. відповідно, яка доставлена в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» згідно контрактів, в подальшому на виконання умов вищезазначених контрактів між компанією LEXUM AGRO Kft та ним відбулися розрахунки та приймання -передача пшениці у власність позивача за актами приймання-передачі.
На переконання Maxgrain International Limited ним повністю на законних підставах було набуто право власності на товар за контрактом FM-155 від 15.08.2019р. та контрактом MW-43 від 26.07.2019р., а саме: пшеницю 3 класу у кількості 836,250 т за контрактом MW-43 від 26.07.2019 та пшеницю 4 класу у кількості 2 766,950 т за контрактом FM-155 від 15.08.2019 загальною кількістю 3 603,2 т.
 21.08.2019 ТОВ «Сварог-Буковина» уклало з ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (митним брокером) договір на декларування вантажів №184/1, відповідно до якого ТОВом «Сварог-Буковина» був наданий пакет документів, необхідний для здійснення експорту проданої пшениці у кількості 3500 т +/-10 т по контракту №27-2019/3-SB від 27.03.2019р., укладеному із компанією BOSAINVEST LTD.  В подальшому,  за залізничними накладними: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 на зерновий склад ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" було здійснено поставку 3603,2т пшениці в адресу позивача, де її було в подальшому розміщено в портовому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у квоту Maxgrain International Limited.
28.08.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина»  надало   доручення, яким дозволило провести митне оформлення пшениці у кількості 3500 т +/-10т по контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019р. за інструкцією Maxgrain International Limited, а також вказав у цьому листі, що експорт здійснюється для позивача, а також що це розпорядження на проведення митного оформлення товару є фінальним, що він, як експортер, гарантує, що за жодних обставин не буде відкликати чи змінювати це розпорядження або здійснювати переадресацію завантажених вагонів із пшеницею. Однак  на час  подання позову митне оформлення товару (пшениці) залишається незавершеним, знаходиться у режимі експорту (відповідно до митної декларації UA 50004/2019/008866).
Отже  ТОВом «Сварог-Буковина» та ТОВом «Олімпекс Купе Інтернейшнл» порушуються  права позивача, оскільки ТОВ «Сварог-Буковина» заперечує проти наявності у позивача права власності на пшеницю, ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в своєму листі №39/1421 від 20.12.2019р.  поставило під сумнів право власності позивача на товар (пшеницю);  ТОВ «Сварог-Буковина» листом за № 147 від 28.10.2019р. звернулося до  ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з вимогою відвантажити йому з портового елеватору   зерно пшениці у кількості 3603,2т. з підстав того, що BOSAINVEST LTD з ним не розрахувалося за пшеницю за контрактом від 27.03.2019р.
Обов`язок щодо оформлення митної декларації в режимі експорту та поданні її до регіональної митниці покладено на ТОВ «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт», оскільки саме воно було митним декларантом, що підтверджується митною декларацією UA50004/2019/008866 від 09.09.2019р. Оскільки станом на дату подання   позову ТОВом «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» не виконано обов`язку завершити митне декларування вказаного вище вантажу, відповідно до вимог Митного кодексу України та умов Договору з декларування вантажів від 21.08.2019р. №184/1, наявні підстави для зобов`язання ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» завершити виконання митних формальностей за митною декларацією UA50004/2019/008866 від 09.09.2019.
З посиланням на норми ч.1 ст.16, п.2 ч.1 ст.16, ст.392, ч.2 ст.386, ст.391 ЦК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
03.02.2020р. ТОВ  «ЗРК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» подало суду відзив на позов, в якому відповідач не погоджується із обґрунтуваннями позовних вимог в частині зобов`язань його завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019р.  Між ТОВ  "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" та ТОВ «Сварог-Буковина» було укладено договір з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019р., на виконання умов якого, ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", керуючись наданими документами та розпорядженнями ТОВ «Сварог-Буковина», здійснило експедирування вказаного вантажу із його розміщенням на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED та у митний орган була надана митна декларація UA50004/2019/008866 від 09.09.2019р. На даний час вантаж пшениці  знаходиться в режимі експорту. ТОВом "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" зі свого боку виконано свої обов`язки щодо виконання договору з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019р.  ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" у повному обсязі виконало обов`язок щодо оформлення митної декларації та подання її до регіональної митниці, що підтверджується митною декларацією UA50004/2019/008866; відповідачем як декларантом, дотримано вимоги ст. 266 Митного кодексу України, а саме: надано митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур. Незавершення митного оформлення вантажу пшениці у кількості 3 603,2 т, відбулось з підстав вчинення експортером ТОВ "Сварог-Буковина" дій щодо відкликання поданої ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" митної декларації UA50004/2019/008866. Отже відсутні підстави для зобов`язання    завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866,  та позовні вимоги до ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" задоволенню не підлягають.
04.02.2020р. від  ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» надійшов відзив на позов,  в якому відповідач   зазначив, що  відповідно до умов Договору  №DМСС-07/18-19 та Договору №DМСС-Ю/18-19  позивач є поклажодавцем пшениці у кількості 3603,2 т. Зерновий термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зберігає вантаж пшениці у кількості: пшениця 3 класу - 836, 25 т, пшениця 4 класу - 2766, 95т, всього: 3603,2 т, поклажодавцем та власником якого є саме позивач. Вимога ТОВ «Сварог-Буковина» про витребування зерна пшениці у кількості 3603,2т. є безпідставною оскільки ним не надано   будь-яких доказів, що підтверджують його право власності на вказаний вантаж пшениці. Враховуючи норми діючого законодавства та  наявність ухвали Господарського суду Одеської області від 24.01.2020 у даній справі, якою накладено арешт на вищевказане майно - 3603,2 т пшениці, яке знаходиться на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, відповідач будь-яких дій щодо відвантаження вказаного зерна пшениці, у т.ч. ТОВ «Сварог-Буковина» здійснювати не має права. ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ»  не порушувало права позивача, отже   у задоволенні  позовних вимог в частині до  ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» слід відмовити у повному обсязі.
14.02.2020р.  позивач подав суду відповідь на відзив ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», в якій позивач зазначає, що з  відзиву   вбачається, що ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ»  фактично визнає право власності  позивача на 3603,2т пшениці
17.02.2020р.   від ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» у порядку ст.167 ГПК України надійшли заперечення, відповідач зазначає, що вважає позовні вимоги   аргументованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.
17.02.2020р.  позивач подав місцевому господарському суду відповідь на відзив ТОВ "ЗПК  "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", в якій зазначив, що у зв`язку із вчиненням ТОВ «Сварог-Буковина» дій, направлених на повернення  вантажу пшениці, що порушують належні позивачу права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, як власника, його митне оформлення залишається незавершеним. Вирішення питання щодо завершення ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UА50004/2019/008866,   повинно бути розглянуто судом з урахуванням позовної вимоги   щодо визнання за ним право власності на   пшеницю у кількості 3603,2 т.
28.02.2020р.  ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" подало заперечення на відповідь на відзив позивача, з яких вбачається що відповідач  фактично виклав свою правову позицію, визначену у відзиві на позов. Додатково ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ"  вказало, що незавершення митного оформлення  вантажу пшениці, відбулось з підстав вчинення експортером ТОВ «Сварог-Буковина» дій щодо відкликання поданої ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" митної декларації, а саме: наданням до Одеської митниці заяви від 02.10.2019 № 1/10-19, якою ТОВ «Сварог-Буковина» просило відкликати митну декларацію UА50004/2019/008866 та відповідних вказівок ТОВ «Сварог-Буковина» щодо заборони здійснювати митне оформлення вказаного зерна пшениці. Листом від 17.02.2020 №7.10-1/28.1-04/8.19/3081 Одеська митниця Держмитслужби повідомила, що за ВМД UА50004/2019/008866 переміщення товарів через митний кордон України не здійснювалось. Додаткової декларації до митного оформлення також не подавалось. Подання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" додаткової декларації до митного оформлення товару без розпорядження експортера, у даному випадку ТОВ «Сварог-Буковина», не є можливим.
16.03.2020р.    ТОВ «Сварог-Буковина» подало суду відзив на позов, в якому відповідач вказує, що позовні вимоги є безпідставними, нормативно не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. ТОВ «Сварог-Буковина» у повному обсязі поставило товар в кількості 3603,2т на склад ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл», про що свідчать залізничні накладні №№ 35444306, 35448570,35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473362, 35473370, 35486281,35486299. Згідно умов п. 3.3 Контракту датою поставки Товару (партії Товару) є дата оформлення залізничної (транспортної) накладної у Пункті відвантаження. Право власності на товар переходить до Покупця виключно після повної оплати його вартості. Однак  BOSAINVEST LIMITED розрахунок за товар не провело, а тому право власності на товар до нього не перейшло. В зв`язку з чим, ТОВ «Сварог-Буковина» 02.10.2019 подало до МП "Одеса "Центральний" заяву про відкликання митної декларації UА50004/2019/008866 та повідомила про такі обставини ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ». Незважаючи на відсутність оплати за поставлений товар та фактичну відсутність права власності на нього, 26.07.2019 BOSAINVEST LIMITED було укладено Контракт MW-43 з Lexum AGRO Kft, за умовами якого BOSAINVEST LIMITED поставило Lexum AGRO Kft попередньо отримане зерно. Право власності на 3603, 2 т зерна 3 класу до BOSAINVEST LIMITED за Контрактом №27-2019/3-SВ від 25.02.2019 не переходило, а тому власником 3603,2 т зерна залишилось ТОВ «Сварог-Буковина», у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Maxgrain International Limited. Позовні вимоги    не відповідають положенням ст.ст.655, 692, 526 ЦК України. Окрім того, оскільки Maxgrain International Limited  ніколи не було власником 3603,2 т пшениці, то положення ст.392 ЦК України в даних спірних правовідносинах не можуть бути застосовані. За таких умов  відповідач вважає, що позивач обрав спосіб захисту, який не передбачений законом та договором, є не ефективним та таким що не поновить порушені права.
Рішенням господарського суду  Одеської  області від 06.04.2020р. (суддя О.В.Цісельський) задоволено позовні вимоги   частково:
- визнано за Maxgrain International Limited  право власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної за контрактами MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, що надійшла на квоту Maxgrain International Limited на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»  за адресою. Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський торговельний порт, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці;
- зобов`язано ТОВ «Сварог-Буковина»   утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла на квоту   Maxgrain International Limited на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за адресою. Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський торговельний порт, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці;
- стягнуто з ТОВа «Сварог-Буковина» на користь позивача   витрати на оплату судового збору у розмірі 202285,09грн.; 
- в решті позовних вимог відмовлено.
Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.41, 55, 64 Конституції України,  ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосуванні практики  Європейського суду з прав людини » , ст.ст. 11, 16, 179, 184, 190, 316, 617, 319, 321, 328, 330, 386, 387, 388, 392,626, 627, 656, 658, 659, 662, 663, 664, 689, 691, 692, 693, 697, 712, 713, п. 11 ч.1 ст.1 ЗУ « Про зерно та ринок зерна в Україні» та вмотивоване наступним:
- позовні вимоги   про визнання  права власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної ним за контрактами MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019р.   є  обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Позивач у визначеному законом порядку, а саме: на підставі контрактів №MW-43 від 26.07.2019р. та №FM-155 від 15.08.2019р., укладених із компанією LEXUM AGRO Kft та актів передачі права власності на товар (пшеницю) складених, відповідно від 26.07.2019р. та 23.09.2019р.,  підтвердив законність набуття права власності на пшеницю врожаю 2019 року в кількості 3 603,2 тон.  та  матеріали справи не містять доказів того, що вищезазначені контракти визнані недійсними або розірвані, а відтак, суд виходить з доведеності позивачем факту приналежності йому цього майна, що свідчить про наявність у останнього права на звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності.
- заперечення ТОВ «Сварог-Буковина» проти того, що компанії BOSAINVEST LIMITED та LEXUM AGRO Kft не мали законних підстав для продажу спірного зерна, що право власності на спірну пшеницю 3-го та 4-го класу врожаю 2019 року в кількості 3 603,2 т досі належить ТОВ «Сварог-Буковина» судом не прийняті як належні та обґрунтовані, виходячи з того, що в своєму відзиві ТОВ «Сварог-Буковина» посилається на пункти 3.3., 7.3 Контракту № 27-2019/3-SB від 25.02.2019р., укладеного між ним та компанією BOSAINVEST LIMITED, який в матеріалах справи відсутній, а текст п.3.3 Контракту, який викладено ТОВ «Сварог-Буковина» у своєму відзиві не відповідає тексту п.3.3. наявного у матеріалах справи примірника Контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019р.,   в наявному у матеріалах справи Контракті № 27-2019/3-SB від 27.03.2019р. взагалі відсутній п.7.3; 
- ТОВ «Сварог-Буковина» належними та допустимими доказами не доведено суду того, що спірне майно 1) було загублене ним або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у нього або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.    Отже і підстави для застосування ст. 388 ЦК України відсутні.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Сварог-Буковина»  утриматись від дій щодо витребування на свою користь 3603,2 тон пшениці та яка надійшла у квоту позивача на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт, то задоволення викладеної   вимоги  сприятиме ефективному захисту  порушених прав позивача, а тому підлягає задоволенню.  ТОВ «Сварог-Буковина»  не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують: 1) його право власності на спірне майно - пшеницю 3-го та 4-го класу,  врожаю 20129 року у кількості 3603,2т, 2) відсутності розрахунків зі сторони  BOSAINVEST LIMITED за Контрактом №27-2019/3-SВ від 27.03.2019р. Враховуючи те, що право власності на зерно пшениці 3-го та 4-го класу,  врожаю 2019 року у кількості 3603,2т належить Maxgrain International Limited,  дії ТОВ  «Сварог-Буковина» щодо витребування такого майна порушують права позивача, перешкоджають позивачу в реалізації прав власника.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» утриматись від дій щодо відвантаження ТОВ «Сварог-Буковина»  або його уповноваженим особам спірної пшениці то вона задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не наведено достатніх правових підстав, підтверджених належними та допустимими доказами, порушення ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» його прав. ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл» будь-яких дій щодо відвантаження спірного зерна пшениці, у тому числі ТОВ «Сварог-Буковина» не здійснювало та здійснювати не має наміру, не оспорювало і не оспорює, а визнає право власності позивача на 3603,2 тон пшениці, що надійшла у квоту Maxgrain International Limited, знаходиться на   зерновому терміналі та зберігається   на підставі укладеного з позивачем договору. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019р. -   вона також не підлягає задоволенню, з огляду того, що її задоволення   ніяким чином не призведе до відновлення порушеного права позивача, а тому не є ефективним способом захисту порушених прав позивача, саме у спірних правовідносинах з  ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", не сприятиме ефективному захисту його прав чи інтересів. 
04.05.2020р.  до Південно-західного апеляційного господарського суду    надійшла апеляційна скарга  ТОВа «Сварог-Буковина» (підписана представником  ТОВ "Сварог-Буковина" - адвокатом В.Ю. Юрченко.) на рішення від 06.04.2020р., в якій скаржник  просить суд  скасувати  рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. та прийняти нове рішення, яким  відмовити  у задоволенні позову.   
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Сварог-Буковина» зазначає, що  позовні вимоги   не відповідають положенням ст.ст. 655, 692, 526 ЦК України. Позивач ніколи не був власником 3603,2 тон пшениці, право власності на 3603,200 тонн зерна 3 класу до BOSAINVEST LIMIТED за Контрактом №27-2019/3-SB від 27.03.2019 не переходило, а тому власником 3603,200тон зерна залишилось ТОВ «Сварог-Буковина», у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог   із застосуванням ст. 392 ЦК України.   BOSAINVEST LIMITED та Lexum Agro Kft  не були виконані належним чином умови Контрактів, оскільки останні не сплатили грошову суму за поставлений товар. 
Твердження суду, щодо своїми діями ТОВ «Сварог-Буковина» перешкоджало позивачу в митному оформлені спірного майна (пшениці), створення перешкод позивачу у розпорядженні придбаним зерном пшениці, що є підставою застосування правового механізму визнання права власності у порядку статті 392 ЦК України не відповідають дійсності, оскільки ТОВ «Сварог-Буковина» не знало, що власником зерна пшениці 3-го та 4-го класу врожаю 2019 року в кількості 3603,2т є позивач та на підставі яких документів до останнього перейшло право власності.
Щодо решти позовних вимог скаржник зазначив, що оскільки інші позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання права власності, то в їх задоволенні необхідно відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю.
06.05.2020р. на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ТОВа «Сварог-Буковина» (підписана директором ТОВа «Сварог-Буковина» -  А.І.Грабчак)  на рішення від 06.04.2020р., в якій скаржник  просить суд рішення від 06.04.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;  стягнути з позивача на користь ТОВ "Сварог-Буковина" витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що право власності на пшеницю, належну ТОВ «Сварог-Буковина», перейшло до Maxgrain International Limited та визнав за останнім право власності. На теперішній час власником пшениці залишається ТОВ «Сварог-Буковина», оскільки покупець за Контрактом №27-2019/3-SB від 27.03.2019 (BOSAINVEST LIMIТED) не розрахувався з ТОВ «Сварог-Буковина» за поставлений товар, а тому, враховуючи положення Контракту №27-20 19/3-SB від 27.03.2019р., до BOSAINVEST LIMIТED не перейшло право власності на пшеницю, та, відповідно, і право розпоряджатися нею.
Виходячи з того, що право власності на пшеницю не перейшло від первісного власника (ТОВ «Сварог-Буковина») до BOSAINVEST LIMIТED, таке право власності, відповідно, ніколи не виникало у останнього та не могло перейти від нього до LEXUM AGRO Kft та в подальшому - від LEXUM AGRO Kft до MAXGRAlN INTERNATIONAL LIMIТED. ТОВ «Сварог-Буковина» не вступало у договірні відносини ані з LEXUM AGRO Kft, ані з Maxgrain International Limited, поставку здійснювало за Контрактом №27-2019/3-SB від 27.03.2019, укладеним з BOSAINVEST LIMIТED, що у тому числі відображено у залізничних накладних  №№o35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563; 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362. 35486281. 35486299 та у митній декларації №UA50004/20 19/008866, де отримувачем зазначено саме BOSAINVEST LIMIТED, а відтак право власності на пшеницю не могло перейти від ТОВ «Сварог-Буковина» до LEXUM AGRO Kft  та Maxgrain International Limited.
Скаржник також звертає увагу, що судом першої інстанції при  вирішенні даної справи були невірно застосовані норми матеріального права, оскільки враховуючи положення ЗУ «Про міжнародне приватне право» та що сторонами контрактів, які були покладені в основу  судового рішення, було вирішено керуватись правом іноземної держави, суд першої інстанції при вирішенні даної справи не міг застосовувати положення законодавства України, а мав обов`язково встановити зміст норм англійського права, що регулює речові та зобов`язальні правовідносини, звернувшись для цього в установленому порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів.
Позивач  не є власником пшениці, а лише бажає ним стати, тобто позов було заявлено не для визнання, а для набуття права власності, що виключало його задоволення із застосуванням правового механізму, передбаченого ст. 392 ЦК України.  Що стосується інших позовних вимог, то оскільки вони є похідними віл вимоги про визнання права власності, то вони також є необґрунтованими та не підлягали задоволенню.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними  скаргами  ТОВ «Сварог-Буковина» на рішення Господарського суду Одеської  області від 06.04.2020 року у справі №916/3897/19, та об`єднано апеляційну скаргу ТОВ «Сварог-Буковина» (підписану представником ТОВ «Сварог-Буковина» В.Ю. Юрченко, вхідний номер  1616/20 від 04.05.2020р.) та апеляційну скаргу ТОВ «Сварог-Буковина» (підписану директором ТОВ «Сварог-Буковина» А.І.Грабчак, вхідний номер  1639/20 від 06.05.2020р.) в одне провадження; встановлено  іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву  на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань 10 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 10 днів з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
01.06.2020р. від ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому відповідач зазначає, що   судом першої інстанції надано належну оцінку усім обставинам та доказам, які наявні в матеріалах справи, оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства. Зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» зберігає вантаж пшениці у кількості  3603,2т., поклажодавцем якого є саме Maxgrain Intenational Limited (складські квитанції на зерно наявні в матеріалах справи). У контексті викладеного вимога ТОВ «Сварог - Буковина» про витребування зерна пшениці 3 класу у кількості 3603,2т.  є безпідставною. Позивач набув право власності на зазначене зерно пшениці на підставі контрактів з Lexum Agro Kft №MW-43 від 26.07.2019р. та №FW-155 від 15.08.2019р. 26.07.2019 Lexum Agro Kft надав Maxgrain International Limited акт передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 836,25тон, доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» згідно контракту №MW-43 від 26.07.2019р. 23.09.2019р. Lexum Agro Kft надав Maxgrain International Limited акт передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 2766,950т., доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» згідно контракту № FW-155 від 15.08.2019р. Maxgrain Intemational Limited сплатив Lexum Agro Kft кошти за отриманий товар за контрактами FW-155 від 15.08.2019р. та MW-43 від 26.07.2019р. відповідно до виставленого Lexum Agro Kft рахунку  у сумі 574393,14дол.США (підтвердження банка Barclays наявне в матеріалах справи). Отже, власником товару (пшениці) на час розгляду цього спору є Maxgrain Intemational Limited, а здійснення ТОВ «Сварог - Буковина» дій щодо отримання чужої власності суперечить  правовим нормам, зокрема Конституції України.
05.06.2020р.  позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому   просить   залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу ТОВа  «Сварог-Буковина» за підписом представника ТОВ «Сварог-Буковина» В.Ю. Юрченка  залишити без задоволення.
Зокрема, позивач вказує, що пункти 3.3., 3.7. та  інші положення Контракту № 27-2019/3-SB з урахуванням додаткових угод № 1 та № 2 жодним чином не пов`язують перехід права власності на Товар з його оплатою та взагалі не регулюють питання переходу права власності,  а відтак   намагання ТОВ «Сварог-Буковина» пов`язати момент переходу права власності на Товар з моментом здійснення розрахунку Bosainvest ґрунтуються на неіснуючих обставинах справи. Позивач  є добросовісним набувачем та правомірно набув право власності на спірний урожай пшениці, а твердження   скаржника, що Maxgrain International Limited не є власником пшениці, а лише бажає ним стати не відповідає фактичним обставинам справи та є безпідставним. Позивач жодним чином не пов`язує момент набуття права власності на Товар із рішенням суду - право власності Позивача на Товар набуто на підставі контрактів №MW-43 від 26.07.2019р. та №FW-155 від 15.08.2019р. з компанією Lexum Agro Kft, в  той час як позиція апелянта у цій частині ґрунтується на хибному тлумаченні позовних вимог. З матеріалів справи випливає, що Товар вибув з володіння ТОВ «Сварог - Буковина» за його волею, оскільки ТОВ    «Сварог - Буковина»  систематично вчиняло дії, спрямовані на відчуження Товару. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. На цьому неодноразово наголошував Верховний  Суд, а тому   підстави для витребування Товару на підставі статті 388 ЦК України відсутні. Твердження скаржника про необхідність застосування до спірних правовідносин англійського законодавства з посиланням на відповідні пункти Контрактів №MW-43 від 26.07.2019р. та №FW-155 від 15.08.2019р. є безпідставними, оскільки  заявлені позивачем вимоги не стосуються укладення, зміни, припинення, виконання, тлумачення наведених договорів. Вони не пов`язані з відшкодуванням збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням договорів або повернення речей, наданих у користування за договорами тощо. Не є предметом спору і дійсність  вищезазначених контрактів. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права (визнання права власності) є речово-правовим, а не зобов`язальним. Спірні правовідносини є правовідносинами з іноземним елементом, що регулюються відповідними нормами ЗУ «Про міжнародне приватне право».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 Розділ X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).  
17.07.2020р. набрав чинності Закон України від 18.06.2020р. №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», за умовами пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р.  №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Отже, кінцевий строк для  подання відзивів на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань сплинув  06.08.2020р.           
Головуючий суддя М.А. Мишкіна з 20.07.2020р. по 21.08.2020р. відповідно до наказу №145-в від 02.07.2020 перебувала у щорічній відпустці.           У зв`язку із  перебуванням суддів В.В.Бєляновського та К.В.Богатиря з  17.08.2020р. по 18.09.2020р. у відпустках, розпорядженням  в.о.керівника апарату суду №258 від 25.08.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3897/19.
  Протоколом   повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська С.В. Таран.          
Ухвалами суду апеляційної інстанції:
- від 26.08.2020р. прийнято справу №916/3897/19 до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран та призначено справу до розгляду  у судовому засіданні 15.09.2020р. з повідомленням учасників справи;
- від 09.09.2020р. (на задоволення відповідного клопотання) допущено участь в судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду 15.09.2020р.  в режимі відеоконференції  представника   БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) із дорученням проведення відеоконференції Хмельницькому окружному адміністративному суду.
          Ухвалою суду від 15.09.2020р. (яка занесена до протоколу судового засідання) відкладено розгляд справи на 30.09.2020р. 
          Судове засідання, призначене на 30.09.2020р. не відбулось у зв`язку із перебуванням   головуючого судді М.А.Мишкіної з 28.09.2020р. по 13.10.2020р. у відпустці (накази в.о. голови суду від 15.09.2020р. №215-в., від 28.09.2020р. № 234-в,  наказ голови суду  від 05.10.2020р. №    240-в).
          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020р.призначено справу  розгляду у судовому засіданні  26.10.2020р. з повідомленням учасників справи.
          При постановленні ухвали від 16.10.2020р. питання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не вирішувалось, оскільки відповідно до повідомлення, розміщеного на офіційному веб-сайті Хмельницького окружного адміністративного суду (https://adm.km.court.gov.ua/sud2270/pres-centr/nov/1007483/) у зв`язку із складною епідеміологічною ситуацією, судові засідання між Хмельницьким окружним адміністративним судом та іншими судами не проводяться та  про відновлення проведення судових засідань в режимі відеоконференції буде повідомлено додатково.
           26.10.2020р.  ТОВ «Сварог-Буковина» подало суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду касаційної скарги ТОВ «Сварог-Буковина» на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/3897/19 від  08.04.2020р.; ухвалою суду від 26.10.2020р. (яка занесена до протоколу судового засідання) відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки ухвалою   Верховного Суду від 23.10.2020р.  відмовлено у відкритті касаційного провадження   за касаційною скаргою ТОВа «Сварог-Буковина» на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/3897/19 від  08.04.2020р. 
           26.10.2020р. представник БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД адвокат Бойко Р.В. надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
          Ухвалою суду від 26.10.2020р. (яка занесена до протоколу судового засідання) відкладено розгляд справи на 02.11.2020р., 12.00год.; допущено участь в судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду  02.11.2020р., 12:00год. в режимі відеоконференції  представника БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) Бойко Р.В. із дорученням проведення відеоконференції господарському суду Хмельницької області.
          В засіданні суду апеляційної інстанції 02.11.2020р. представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.          
Представник БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД підтримав вимоги апеляційної скарги як обґрунтовані.              
Представники позивача та ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.
          ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» та LEXUM AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt  Felelossegu Tarsasag  своїх представників в засідання суду не направили, були повідомлені судом про призначення судового засідання на 02.11.2020р.:
- ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» - шляхом надіслання копії ухвали від 26.10.2020р. у паперовому вигляді, копії ухвали на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміщення на офіційному веб-сайті суду повідомлення про призначення засідання у справі на 02.11.2020р.  та передачі   27.10.2020р. головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_1 телефонограми;
- LEXUM AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt  Felelossegu Tarsasag шляхом надіслання копії ухвали від 26.10.2020р. у паперовому вигляді та копії ухвали на електронну адресу   ІНФОРМАЦІЯ_2 та розміщення на офіційному веб-сайті суду повідомлення про призначення засідання у справі на 02.11.2020р.
           З матеріалів справи вбачається, що третя особа Lexum Agro Kft  (місцезнаходженням якої є   1085, Budapest, Jozsef korut 36, fszt. 5,Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt) отримала копію ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020р. про відкриття апеляційного провадження у справі №916/3897/19 26.05.2020р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення.
Отже Lexum Agro Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt  Felelossegu Tarsasag достеменно відомо про розгляд Південно-західним апеляційним господарським судом справи №916/3897/19.
ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» також відомо про розгляд вищезазначеної справи, оскільки підприємство отримало поштою копії ухвал суду як про відкриття апеляційного провадження у справі, так  і копії ухвал суду про наступні судові засідання.
Відповідно до ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Приймаючи до уваги загальну тривалість  апеляційного провадження у даній справі, обізнаність цих учасників справи, у тому числі Lexum Agro Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt  Felelossegu Tarsasag про розгляд Південно-західним апеляційним судом справи №916/3897/19,  необхідність забезпечення розумного балансу між інтересами учасників справи щодо вирішення спору,   а також  обов`язок суду забезпечити  розгляд справи у розумний строк, колегія суддів ухвалила  розглянути справу у судовому засіданні  02.11.2020р., вважаючи, що подальше призначення нових судових засідань (відкладення розгляду справи) не відповідає принципу пропорційності та розумності  строку розгляду справи (п.10 ч.3 ст.2 ГПК України).  
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, які з`явились у судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на апеляційні скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених учасниками справи, колегія суддів  дійшла висновку про наявність  підстав для часткового  задоволення скарг  виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлені, не оспорені учасниками справи, а також підтверджені  при апеляційному розгляді  справи такі обставини.
27.03.2019р. між ТОВ «Сварог-Буковина» (продавець) та   Компанією BOSAINVEST LIMITED (покупець) укладено Контракт №27-2019/3-SВ (т.1, а.с.114-119) за умовами п.1.1. якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити, а покупець прийняти і оплатити наступний товар: а) пшеницю 5-го класу групи Б та 6-го класу насипом, врожаю 2019, країна походження - Україна, надалі - "пшениця 5-го класу", та або б) пшеницю 3-го класу групи А для продовольчих цілей  насипом, врожаю 2019, крана походження - Україна, надалі - "пшениця 3-го класу", та або в) пшеницю 2-го класу групи А для продовольчих цілей  насипом, врожаю 2019, крана походження - Україна, надалі - "пшениця 2-го класу", а у разі посилання на усі вищевказані види - Товар.
Згідно із п.2.1 Контракту кількість Товару, яка повинна бути поставлена за ним становить 8304,53 т +/- 5% на вибір покупця.
Пунктом 3.1. Контракту визначено, що Товар буде поставлений залізничним/авто транспортом на умовах СРТ (перевезення оплачено до ): (і) порт Южний, зерновий термінал ТОВ "ТІС-Зерно" та/або ТОВ "ТІС-Міндобрива", Україна, та/або (іі) Миколаївський морський торговий порт, Україна, ТОВ "Грінтур-ЕКС", за вибором покупця (надалі-Пункт призначення). Згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами цього Контракту.
Період, в який Товар повинен бути поставлений, сторони визначили з 15.07.-31.10.2019 (п.3.2.). 
Датою поставки Товару (партії Товару) є дата оформлення залізничної (транспортної) накладної у пункті відвантаження (п.3.3 Контракту).
Загальна вартість Товару відповідно до п.4.2-4.4 Контракту  становить 1213125,74 євро. Валюта контракту - євро, валюта платежу - євро.
У відповідності до п.5.1 Контракту платежі за ним повинні бути здійснені в наступному порядку: в разі поставки Товару (партії Товару) залізничним транспортом в кількості не менше мінімальної партії Товару (згідно з п.3.4. контракту - 500 т) покупець проводить оплату шляхом банківського переказу щодо кожної окремої партії Товару - протягом 3-х банківських днів після надання наступних документів: комерційного рахунку продавця (копія); копії залізничних накладних на поставлену партію Товару; реєстр відправленої партії Товару за підписом та печаткою продавця. Реєстр повинен містити наступну інформацію: дати відвантаження , номера вагонів та залізничних накладних, нетто вагу Товару по кожному вагону і партії у цілому; лист експедитора/митного брокера в пункті призначення про достатність пакету документів продавця, необхідних для митного оформлення Товару на експорт (копія цього контракту, карантинний сертифікат, ветеринарне свідоцтво (для фуражного зерна), інвойс-фактура, інвойс-проформа, довіреність на представлення інтересів в митниці та інших державних органах) та інших документів, необхідних для митного оформлення Товару на експорт (копія); копії документів, які визначені в п.6.1.2. контракту; реєстр вантажоотримувача щодо визначення ваги прийнятого Товару в пункті призначення. Оплата останньої партії Товару здійснюється покупцем з врахуванням фактичної загальної кількості поставленого Товару (згідно з п.2.2. Контракту) та раніше здійсненних оплат (п.п.5.1.1.)
Згідно із п.п.6.1.1. Контракту продавець зобов`язався доставити особисто або укласти з перевізником за свій рахунок договір перевезення Товару до пункту призначення і передати Товар перевізнику. Продавець також зобов`язався сплатити всі митні платежі (в т.ч. вивізне мито, якщо це вимагається) та виконати будь-які інші митні формальності; отримати всі дозволи (ліцензії), які можуть вимагатись для вивезення/оформлення Товару на експорт, надати експедитору в пункті призначення довіреності встановленого зразку для представлення інтересів експортера у державних закладах та організаціях, пов`язаних з процесом експорту Товару.
Відповідно до п.п.6.1.2. Контакту продавець зобов`язався за свій рахунок оформити та надати на вимогу та згідно з інструкціями покупця супровідну документацію на кожний транспортний засіб з Товаром, який відвантажено у пункт призначення, зокрема, товарно-транспортна накладна, оформлена у відповідності до письмових інструкцій покупця (оригінал), тощо.
Передача і прийом Товару по цьому контракту виконується в момент передачі Товару в пункті призначення, згідно з умовами ІНКОТЕРМС 2010, з урахуванням положень контракту (п.7.1 Контракту).
Пунктами 7.2. та 7.2.1. сторони погодили умови за якими товар вважається прийнятим по якості та по кількості.
Даний контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до  матеріального права України. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту або з питань правових наслідків  даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-Промисловій Палаті України у відповідності до його регламенту (п.10 Контракту).
Сторонами визнається, що 26.07.2019р. компанія BOSAINVEST LIMITED (продавець) уклала контракт №WH-12UA із компанією LEXUM AGRO Kft (покупець)  на поставку 3500,0 тон пшениці (копія договору в матеріалах справи відсутня).
 26.07.2019р. між LEXUM AGRO Kft. (Продавець) та Maxgrain International Limited (Покупець) укладено контракт №MW-43 (т.1, а.с.132-136), предметом якого відповідно до п.3 є передача права власності  на пшеницю 3-го класу українського походження врожаю 2019 року.
 Згідно із п.4.2. Контракту  кількість товару за контрактом складає 3500,00 (три тисячі п`ятсот тон 00 кілограмів) +/- 5% за вибором Продавця.
Відповідно до п.5.7. Контракту   право власності на товар переходить від Покупця з моменту прийняття товару Терміналом.
Згідно із п. 5.1. Контракту, базисом поставки є DАР - ДП  «Одеський морський торговельний порт», термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за вибором Покупця.
Загальна сума контракту складає 609 000,00 (шістсот дев`ять тисяч доларів США 00 центів) +/- 5% (п.6.2 Контракту).
Відповідно до п.7.4.1, 8.5 Контракту  Покупець оплачує 90% вартості кожної партії товару протягом 3-х банківських днів після надання переліку вантажотранспортних документів. Оригінали всіх документів, необхідних для митного оформлення товару за цим контрактом, Продавець зобов`язується направити експедитору Покупця в Порту після відправлення вагонів.
Згідно із п. 8.13 Контракту Експортером Товару є ТОВ «Сварог-Буковина».  
26.07.2019р. між LEXUM AGRO Kft. та Maxgrain International Limited складений та підписаний Акт передачі права власності на товар, відповідно до якого LEXUM AGRO Kft. передала право власності  позивачу на товар Пшениця 3 класу українського походження  врожаю 2019 року у  кількості 836,25т., доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» згідно контракту №MW-43 від 26.07.2019р. В акті зазначено, що LEXUM AGRO Kft (продавець) підтверджує, що товар вільний від прав, претензій та обтяжень третіх осіб (т.1, а.с.146).
12.08.2019р. між ТОВ «Сварог-Буковина» (продавець) та BOSAINVEST LIMITED (покупець) була укладена додаткова угода №1 до контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019р. (т.1, а..с120-120-121), відповідно до якої сторони погодили внести змінити у пункти 1.1., 2.3.,3.1.,4.1., 4.2., 4.3., 7.2.2., зокрема:
п.1.1. контракту сторони погодили викласти у наступній редакції: продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити наступний товар: а) пшеницю 4-го класу насипом, врожаю 2019, країна походження - Україна, надалі - "пшениця 4-го класу", та або б) пшеницю 3-го класу для продовольчих цілей  насипом, врожаю 2019, крана походження - Україна, надалі - "пшениця 3-го класу", та або в) пшеницю 2-го класу для продовольчих цілей  насипом, врожаю 2019, крана походження - Україна, надалі - "пшениця 2-го класу", а у разі посилання на усі вищевказані види - Товар.
п.2.3. контракту сторони погодили вимоги до якості товару.
п.3.1. контракту був доповнений додатковими пунктами призначення,  а саме: товар буде поставлений залізничним/авто транспортом на умовах СРТ (перевезення оплачено до): 
- порт Южний, зерновий термінал ТОВ "ТІС-Зерно" та/або ТОВ "ТІС-Міндобрива", Україна, та/або 
- Миколаївський морський торговий порт, Україна, ТОВ "Грінтур-ЕКС", та/або
- Порто-Сан, Одеський морський торговий порт, Україна, та/або
- ДП "Южний морський торговельний порт", м. Южний, Україна, та/або
- ДП "Одеський морський торговельний порт", м. Одеса, Україна, та/або
- ДП "Чорноморський морський торговельний порт", м. Чорноморськ, Україна, та/або
- ДП "Одеський морський торговельний порт", термінал ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", за вибором покупця (надалі-Пункт призначення). Згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами цього контракту.
п. 4.1 контракту сторони погодили що ціна Товару буде визначатися в додаткових угодах до контракту, а загальна вартість Товару за контрактом буде визначатися шляхом додавання вартості Товару, зазначеного в додаткових угодах до контракту. Крім того сторони погодили можливість зміни ціни на кожну окрему партію Товару, про що будуть укладатись окремі додаткові угоди.
Змінами до п.4.2. та п.4.3. контракту сторони погодили, що валютою контракту та валютою платежу буде долари США.
15.08.2019р. між LEXUM AGRO Kft. (Продавець) та Maxgrain International Limited (Покупець) укладено контракт №FW-155 (т.1, а.с.137-141), предметом якого відповідно до п.3 є   пшениця 4-го класу українського походження врожаю 2019 року (товар).
Кількість товару  за контрактом складає  2600,000 (дві тисячі шістсот тон 00 кг) +/- 10% за вибором продавця. Загальна сума контракту складає 447 200,00 (чотириста сорок сім тисяч 200 доларів США 00 центів) +/- 10% (пункти 4.2, 6.2 Контракту).
          Інші умови   контракту  №FW-155 від 15.08.2019р. є аналогічними умовам контракту від 26.07.2019 №MW-43.

20.08.2019р. між ТОВ «Сварог-Буковина» (продавець) та BOSAINVEST LIMITED (покупець) була укладена додаткова угода № 2 до контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019р. (т.1, а.с.123-124), відповідно до якої на виконання п.4.1. контракту, сторони погодили обсяг партії Товару у розмірі 3500 метричних тон +/- 5% та з ціною Товару - 173 дол. США за метричну тону. Загальна вартість Товару за цією додатковою угодою сторони визначили у сумі 605500 дол. США.
Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили порядок оплати партії Товару в кількості 3500 тон +/- 5%.
           27.08.2019р. LEXUM AGRO Kft. виставила Maxgrain International Limited рахунок №MW-43/1 на оплату 90 % вартості товару, а саме - 574 393,14 дол. США.
27.09.2019р. листом LEXUM AGRO Kft. (т.1, а.с.182) підтвердила отримання оплати від Maxgrain International Limited за контрактами №FW-155 від 15.08.2019р. та MW-43 від 26.07.2019р. в сумі 574 393,14 доларів США.
21.08.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗПК  «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» (Декларант, Митний брокер) та ТОВом «Сварог-Буковина» (Вантажовласник, Експортер) укладено Договір на декларування вантажів №184/1 (т.1, а.с.154-155), за умовами п.1.1. якого Вантажовласник доручає, а Декларант за плату зобов`язується виконати комплекс робіт з митного оформлення вантажів, що переміщаються Вантажовласником через митний кордон України.
Згідно із п.п.2.1., 2.2.  договору Вантажовласник зобов`язується надати пакет документів для митного оформлення вантажів, а Декларант зобов`язується виконати комплекс робіт з митного оформлення вантажів.
У період з 21.08.2019р. по 24.08.2019р. на виконання інструкцій BOSAINVEST LIMITED, отриманих від LEXUM AGRO Kft за вказівкою Maxgrain International Limited, ТОВ «Сварог-Буковина» відповідно до залізничних  накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 (т.1, а.с.37-50), здійснило відвантаження 3603,2 тон зерна пшениці на умовах DАР - ДП «Одеський морський торговельний порт», зерновий термінал ТОВ   «Олімпекс Купе Інтернейшнл» у квоту Maxgrain International Limited.
23.08.2019р. на виконання умов договору  ТОВ «Сварог-Буковина» був наданий наступний пакет документів для митного оформлення: контракт №27-2019/3-SВ від 27.03.2019, додаткова угода № 1 від 12.08.2019 до контракту, додаткова угода №2 від 20.08.2019 до контракту та рахунок-фактура від 21.08.2019р. № 1.
28.08.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» видало розпорядження, яким просило провести митне оформлення вантажу у кількості 3500 тон +/- 5% згідно контракту №27-2019/3-SB від 27.03.2019р. за інструкцією  Maxgrain International Limited (т.1, а.с.26). Експорт здійснюється на умовах DAP-Одеса порт (експорт), код 400409 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» для покупця Maxgrain International Ltd. У листі зазначено, що експорт здійснюється для покупця Maxgrain International Limited, а також, що це розпорядження на проведення митного оформлення товару є фінальним, експортер гарантує, що за жодних обставин не буде відкликати чи змінювати його або здійснювати переадресацію завантажених вагонів.
01.09.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» надіслало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» лист №157 (т.1, а.с.52), в якому зазначило, що ним, як експортером, 28.08.2019р. було відвантажено 3500тон зерна пшениці 3-го класу на умовах DAP - ДП «Одеський морський торговельний порт»,  термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в квоту Maxgrain International Limited. Поставка  здійснювалась на підставі контракту WH-12UA від 26.07.2019р. Жодних інструкцій щодо митного оформлення вказаного вантажу для ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» товариством не надавалось. Станом на поточну дату  LEXUM AGRO Kft, в порушення договірних умов, не здійснило розрахунків за отриманий товар  Таким чином, експорт вказаного товару за межі території України є неможливим. У зв`язку із чим, ТОВ «Сварог-Буковина» вимагало анулювати (відкликати) митну декларацію UА50004/2019/008866 від 09.09.2019. 
09.09.2019р. ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» оформило та подало до митних органів електронну митну декларацію за №UА50004/2019/008866 щодо митного оформлення пшениці 3-го класу, врожаю 2019, насипом, виробник - ТОВ «Сварог-Буковина». У декларації в якості експортера зазначено - ТОВ «Сварог-Буковина», отримувач - БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (т.1, а.с.51).
19.09.2019р. LEXUM AGRO Kft. та Maxgrain International Limited уклали Додаткову угоду №1 до контракту №FW-155 від 15.08.2019р. (т.1, а.с.27) відповідно до умов   якої сторони погодили віднести платіж в сумі 428 885,64 доларів США за контрактом №MW-43 в рахунок суми за контрактом № FW-155.
23.09.2019р. між LEXUM AGRO Kft. та Maxgrain International Limited складений та підписаний Акт передачі права власності на товар, відповідно до якого LEXUM AGRO Kft. передала право власності  позивачу на товар Пшениця 4 класу українського походження  врожаю 2019 року у  кількості 2766,950мт., доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» згідно контракту №FW-155 від 15.08.2019р. В акті зазначено, що LEXUM AGRO Kft (продавець) підтверджує, що товар вільний від прав, претензій та обтяжень третіх осіб (т.1, а.с.145).
           26.09.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» надіслало  митному брокеру ОСОБА_2 ТОВ    «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ»  лист №322-СБ, в якому просило утриматись від співпраці з LEXUM AGRO Kft. у зв`язку з відсутністю оплати від останнього та не здійснювати митне оформлення зерна пшениці, яке поставлено на умовах DАР-ДП «Одеський морський торговельний порт», термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в квоту Maxgrain International Limited  до подальшого розпорядження (т.1, а.с.53).
26.09.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» надіслало  митному брокеру ОСОБА_2 ТОВ    «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ»  лист №323-СБ, в якому просило надати офіційний лист про те, що вагони, які виїхали від експортера ТОВ «Сварог-Буковина» за контрактом з BOSAINVEST LIMITED №27-2019/3-SВ від 27.03.2019 в квоту  Maxgrain International Limited по контракту між LEXUM AGRO Kft. та  Maxgrain International Limited  MW-43 від 26.07.2019 були прийняті в порту, а також просило вказати в якій кількості та якості був прийнятий товар. А також просило вказати місцезнаходження вантажу (т.2, .35).
30.09.2019р. ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» листом   № 635/єкс надало відповідь на лист №322-СБ від 26.09.2019р., в якому зазначило що 23.08.19р. ТОВ «Сварог-Буковина» був наданий пакет документів для митного оформлення пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/-10% тон по контракту №27-2019/3-SВ від 27.03.2019р. та доповнення №2 від 20.08.19р. до нього. Крім того у листі було зазначено, що ТОВ «Сварог-Буковина»  було надано розпорядження про митне оформлення вантажу пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/- 5% тон по контракту №27-2019/3-58 від 27.03.2019 по інструкції  Maxgrain International Limited, при цьому вказано, що експортер - ТОВ «Сварог-БУковина», гарантує що розпорядження є остаточним та не при яких обставинах не буде відкликати або змінювати або здійснювати переадресацію завантажених вагонів. Керуючись зазначеними документами ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» здійснило експедування вантажу, розміщення його на портовому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на квоту Maxgrain International Limited. У митні органи була подана митна декларація за UА50004/2019/008866 від 09.09.2019р.. Також у листі   зазначено, що вантаж пшениця 3-го класу у кількості 3500 +/-10% тон знаходиться в режимі експорту та призупинити подальший експорт не представляється можливим (т.1, а.с.54).
           02.10.2019р. ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» листом за вих. № 649/єкс у відповідь на лист вих. № 157 від 01.10.2019р. повідомило ТОВ «Сварог-Буковина» про те, що ТОВ «Сварог-Буковина» на виконання умов договору № 184/1 від 21.08.2019р. надало пакет документів, необхідних для здійснення експорту пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/-10 тон по контракту №27-2019/3-SВ від 27.03.2019 та додатковим угодам № 1, 2 від 0.08.2019, укладеним між ТОВ  «Сварог-Буковина» та компанією BOSAINVEST LIMITED, CIPRUS; що в дійсний час вантаж задекларований та знаходиться під митним контролем на терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»; документи та інструкції по контракту WH № 12UA від 26.7.2019 ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» не отримувало; пакет документів, необхідних для здійснення експорту пшениці в адресу компанії LEXUM AGRJ Rft йому не направлявся, митне оформлення не здійснювалося (т.2, а.с.33).
02.10.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» звернулось із заявою №1/10-09   до митного поста «Одеса-Центральний, в якій із посиланням на ст.269 Митного кодексу України попросило відкликати митну декларацію UА50004/2019/008866, в обґрунтування зазначивши, що митне оформлення товару здійснено не уповноваженою особою без належних документів та без доручення на таке оформлення; покупець не розрахувався за товар, що унеможливлює його подальший експорт (т.2, а.с.38).
23.10.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» надіслало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» вимогу №143 про недійсність договору з декларування вантажів № 184/1 від 21.08.2019 у якій, вимагало повернути все, що було ним передано для ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» відповідно до договору з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019р., а також погасити (відкликати) всі документи, які були підготовлені та видані у відповідності до цього договору, а сам договір вважати недійсним з моменту його укладення. Окрім того, експедитор був попереджений про те, що вимога є остаточною, і у випадку не виконання зазначеної вимоги, спір буде переданий для розгляду в господарський суд (т.1, а.с.174).
28.10.2019р. ТОВ «Сварог-Буковина» надіслало ТОВу  «Олімпекс Купе Інтернейшнл» лист №147,  в якому заявило вимогу про відвантаження йому з ємкостей портового елеватора ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»  зерна пшениці в кількості 3 603 200 кілограм (т.1, а.с.56) з мотивів невиконання умов контракту від 27.03.2019р. BOSAINVEST LTD щодо оплати товару (пшениці).
20.12.2019р. ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»  звернулося до Maxgrain International Limited з листом за № 39/1421, в  якому повідомило про те, що від ТОВ «Сварог-Буковина» надійшов запит щодо відвантаження зерна 3-го класу у кількості 3603200 кг. При цьому повідомило, що на його зерновому терміналі розміщений вантаж що надійшов зі станції Васкауці Львівської залізниці за залізничними накладними 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 у квоту Maxgrain International Limited, експортер - ТОВ    «Сварог Буковина», у кількості: 13.09.2019 -  пшениця прод. 3 класу - 210,05 тон, пшениця фур. 4 класу - 2140,85 тон;14.09.2019 - пшениця прод. 3 класу - 626,2 тон, пшениця фур. 4 класу - 416,15 тон;17.09.2019 - пшениця фур. 4 класу - 209,95 тон. Станом на 20.12.2019р. вищевказаний вантаж знаходиться на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт) у кількості: пшениця прод. 3 клас - 836,25 т; пшениця фур. 4 клас - 2766,95 т, всього - 30603,2 т. У листі містилось прохання надати інформацію про підтвердження права власності на вказаний товар 3603,2т. (т.1, а.с.57).
           24.01.2020 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» видало складські квитанції №№ 450, 451 (т.1, а.с.183) в яких зазначено, що на підставі договору складського зберігання №DМСС-07/18-19 від 02.07.2018 прийняло від Maxgrain International Limited  на зберігання пшеницю м`яку (3 класу) врожаю 2019 у кількості 836250 кг та пшеницю м`яку (4класу) врожаю 2019 у кількості 2766950 кг. Крім того в складських квитанціях вказано, що зерновий склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» зобов`язується зберігати зерно в строк до запитання та видати Maxgrain International Limited, PRIMEPLUS CONSALTING DMCC у кількості зерна згідно розрахунку.
Звертаючись до суду з позовом, Maxgrain International Limited зазначила,   що дії ТОВ   «Сварог-Буковина» про витребування зі складу ТОВ  «Олімпекс Купе Інтернейшнл» пшениці 3 класу у кількості 3603,2т,  перешкоджання митному оформленню належного позивачу вантажу пшениці,   небажання продовжувати митне оформлення ТОВом «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ», сумніви та вимоги щодо підтвердження права власності заявлені з боку  ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ»  порушують його право власності   на майно - пшеницю та свідчать про невизнання цього права ТОВом «Сварог-Буковина», набутого за контрактами з Lexum AGRO.
Позиція ТОВа «Сварог-Буковина» в суді першої інстанції, відображена також в апеляційних скаргах, ґрунтується  на тому, що воно залишається власником пшениці, позивач не набув право власності  на спірне майно за контрактами від 26.07.2019р. та від 15.08.2019р., оскільки за ланцюгом укладених договорів є останнім отримувачем пшениці, за яку всупереч умовам Контракту від 27.03.2019р.  з Товариством не розрахувалося BOSAINVEST LIMITED.  Відтак, на думку  цього відповідача, за умови, що BOSAINVEST LIMITED не набув право власності, подальші правочини щодо цього товару не призвели до набуття  права власності на нього Maxgrain International Limited. 
Відповідно до  ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із  до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
Особа здійснює свої цивільні  права вільно на власний розсуд (с.1 ст.12 ЦК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України    кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Згідно із ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно із ст.184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.  Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.
Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317,ч.1 ст.319  ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
 Діючим законодавством встановлено способи захисту права власності. Одним із таких способів захисту є визнання права власності у судовому порядку.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України   право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.  Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.   
Згідно із ч.ч.1,2 ст.386 ЦК України   держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.              
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.   
Згідно із ч. ст.697 ЦК України   договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач набув  3603,2 тон пшениці,   відповідно до контрактів з LEXUM AGRO Kft №MW-43 від 26.07.2019р. та №FW-155 від 15.08.2019р., а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, а товар був відчужений ТОВом «Сварог-Буковина» на експорт та за його вказівкою за контрактом з BOSAINVEST LIMITED у квоту Maxgrain International Limited
Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України   власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
          Норма статті  392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне  у особи право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При цьому звернення з позовом про визнання права власності можливе лише до осіб, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності.
Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно.
Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Отже, до предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.
Такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 12.03.2020р. у справі №923/52/18 та є усталеним в судовій практиці при вирішенні таких спорів.
Відповідно до умов пунктів 5.7. контрактів №MW-43 від 26.07.2019р. та №FW-155 від 15.08.2019р. право власності на товар переходить від Покупця з моменту прийняття товару Терміналом (ДП «Одеський морський торговельний порт», Термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», а датою поставки є дата залізничної накладної - п.5.4 Контрактів).
Отже датою поставки пшениці позивачу є дата залізничних накладних - 21.08.2019р., 22.08.2019р., 23.08.2019р., 24.08.2019р. 
З матеріалів справи вбачається, що спірне майно - пшениця, надійшло до Терміналу - ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за відповідними накладними у період часу з 13.09.2019р. по 17.09.2019р. (ця обставина не оспорюється ТОВ «Сварог-Буковина» та підтверджується листом від 20.12.2019р. (т.1, а.с.57):
- 13.09.2019р. - пшениця прод. 3 кл. - 210,050т., пшениця фур. 4 кл. - 2140,580т.; 
- 14.09.2019р. - пшениця прод. 3 кл. - 626,200т., пшениця фур. 4 кл. - 416,150т.; 
- 17.09.2019р.  - пшениця   фур. 4 кл. - 209,950т.
          З моменту отримання ТОВом «Олімпекс Купе Інтернейшнл» у Термінал пшениці право власності на неї перейшло до Maxgrain International Limited  у відповідності до контрактів    №MW-43, №FM-155 та норми ч.1 ст. 334 ЦК України, адже інші положення щодо переходу права власності не визначаються ані контрактами, ані правилами  DAP ІНКОТЕРМС 2010.
Колегія суддів  погоджується із висновком місцевого господарського суду, що Maxgrain International Limited у визначеному законом порядку підтвердило законність набуття права власності на пшеницю врожаю 2019 року в кількості 3603,2тон., протилежне ТОВом «Сварог-Буковина» не доведено та не обґрунтовано.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачем  надані докази проведення розрахунку з Lexum AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt Felelossegu Tarsasag - на суму 574393,14 дол. США (виписки з банківського рахунку позивача за період  з 03.09.2019р., лист Lexum AGRO від 27.09.2019р. про підтвердження оплати за контрактами від 26.07.2019р., від 15.08.2019р.,  стейтмент обслуговуючого банку  BARCLAYS з відповідними SWIFT- кодами (т.2, а.с.199-210- оригінал та нотаріально  засвідчені переклади).  
Як станом на час розгляду справи судом першої інстанції, так і на час перегляду справи судом апеляційної інстанції контракти №MW-43 від 26.07.2019р. та №FM-155 від 15.08.2019р. не розірвані,   не визнані недійсними у судовому порядку (доказів зворотнього матеріали справи не містять), отже Maxgrain International Limited  доведений факт приналежності йому спірного майна на праві власності, що свідчить про наявність у позивача права на звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності за умови, що воно не визнається (оспорюється) іншими особами.
          З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Сварог-Буковина» до подання до суду позову у даній справі вчиняло дії, які підтверджують  невизнання останнім  права власності  Maxgrain International Limited на спірне майно після надання 28.08.2019р. безвідкличних інструкцій щодо товару на користь позивача:
- 01.09.2019р. надіслало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» лист,  в якому вимагало анулювати (відкликати) митну декларацію UА50004/2019/008866;
- 26.09.2019р. надіслало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» лист, в якому вимагало  утриматись від співпраці з LEXUM AGRO Kft.   та не здійснювати митне оформлення зерна пшениці, яке поставлено на умовах DАР-ДП «Одеський морський торговельний порт», термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в квоту Maxgrain International Limited  до подальшого розпорядження;
- 23.10.2019р. надіслало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» вимогу №143 про недійсність договору з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019р. у якій вимагало повернути все, що було ним передано для ТОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» відповідно до договору з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019р., а також погасити (відкликати) всі документи, які були підготовлені та видані у відповідності до цього договору, а сам договір вважати недійсним з моменту його укладення;
- 28.10.2019р  надіслало ТОВу  «Олімпекс Купе Інтернейшнл» лист  №147,  в якому заявило вимогу про відвантаженння йому з ємкостей портового елеватора ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»  зерна пшениці в кількості 3 603 200 кілограм.
          Отже суд першої інстанції  мав законні підставі для визнання за позивачем права власності  на пшеницю, що придбана позивачем за контрактами з LEXUM AGRO, правильно застосувавши до спірних правовідносин положення ст.392 ЦК України, позаяк факт  набуття права власності є доведеним поданими доказами, а неправомірність набуття права власності не була встановлена судом в контексті положень ст.ст.204, 328 ЦК України.
Щодо задоволення судом  позовної вимоги про зобов`язання ТОВа «Сварог-Буковина» утриматись від дій щодо витребування на свою користь 3603,2 тон пшениці,  яка надійшла у квоту позивача на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»,  колегія суддів зазначає наступне.
          Суд першої інстанції погодився із обґрунтованістю цієї вимоги,  оскільки  позивачем, виходячи із конкретних обставин правовідносин, які склалися між ним та  ТОВом «Сварог-Буковина» вірно обраний спосіб захисту свого порушеного права та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
          Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду наступного.
          Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.  Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.  У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.  У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.  У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
          Згідно із ч.1 ст.12 ГПК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
          Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України).
          Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
          Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
          Згідно ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.  Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.  Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
          Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. 
          Згідно із ч.4 ст.4 ГПК України відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.
          Заборона ТОВу «Сварог-Буковина» утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту Maxgrain International Limited, Експортер - ТОВ «Сварог-Буковина» та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт/ може бути розтлумачено та сприйматись як заборона ТОВ «Сварог-Буковина»  звертатись до суду з позовом, зокрема, із вимогою про витребування майна, що є неприпустимим та не може бути втілено у судовому рішенні.
          Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права  (незастосування норм ст.ст.15,16, 387, 388 ЦК України) в частині позовних вимог про зобов`язання  ТОВа «Сварог-Буковина» утриматись від вчинення дій, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення за цією позовною вимогою про відмову у позові.
          Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
ТОВ «Сварог-Буковина» викладає аргументи в апеляційних скаргах стосовно вимог, які задоволені судом першої інстанції, тому колегія суддів не перевіряє законність та обгрунтованість рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»  про зобов`язання утриматись від дій щодо відвантаження та до ТОВа «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ»  про зобов`язання завершити виконання митних формальностей, зауважуючи при цьому (зважаючи на вимоги апеляційних скарг), що не убачає підстав для його зміни чи скасування  у цій частині.
            Стосовно мотивів відхилення аргументів скаржника колегія суддів зауважує наступне.
           Зазначаючи про те, що до БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД не переходило право власності за контрактом №27-2019/3-SB від 27.03.2019р., скаржник  оминає увагою той факт, що в даній справі не розглядається спір  між ТОВ «Сварог-Буковина» та третьою особою, що виник у зв`язку із виконанням контракту від 27.03.2019р., жодне  з положень  контрактів позивача з Lexum AGRO не вказує на будь-який зв`язок набуття права власності на пшеницю з обставинами, пов`язаними з виконанням Контракту з BOSAINVEST LIMITED його сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.  Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
ТОВ «Сварог-Буковина» видало ТОВу «ЗПК «ІНЗЕРНОПРОЕКТ» пакет документів на виконання умов договору №184/1 від 21.08.2019р.,  відвантажило пшеницю через відправників ТОВ «Агроінвест 2012», ТОВ «Компанія-Агроінвест» на користь одержувача  ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», Maxgrain International Limited у квоту останнього, що підтверджується відповідними даними у залізничних накладних за 21-24 серпня 2019 року, а на момент відкликання митної декларації у жовтні 2019 року (т.2, а.с.37-38) право власності на товар вже перейшло до позивача за умовами його контрактів з LEXUM AGRO. 
Щодо непроведення розрахунку за пшеницю з боку третіх осіб (Lexum AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt Felelossegu Tarsasag та BOSAINVEST LIMITED), колегія суддів констатує, що такий аргумент не свідчить про неправомірність набуття права власності  Maxgrain International Limited за контрактами та не може бути підставою для  невизнання за ним права власності, позаяк стосується виконання правочинів, стороною  яких позивач не є.                     Чинне законодавство передбачає певні способи захисту, що випливають із зобов`язальних правовідносин, перешкод у застосуванні яких відповідачем у відносинах з третіми особами колегія суддів не убачає (зокрема, примусове виконання обов`язку  з оплати товару в натурі).
Відповідно до пунктів 15.1, 15.2 Контрактів від 26.07.2019р. та від 15.08.2019р. сторони контрактів керуються англійським законодавством, окрім правил про вибір права. Правила ГАФТА 200 та ГАФТА 125 Арбітражні Правила застосовуються, поки вони не суперечать і не вступають в конфлікт з умовами цього Контракту і крім випадків звернення в англійські внутрішні суди. Ніщо, що міститься в цьому Контракті, не може перешкоджати стороні у вимозі отримати захист у відношенні її позову або зустрічного позову за допомогою судового розгляду в будь-якій юрисдикції,  за умови що такий судовий розгляд має бути обмежений для застосування до та/або отримання захисту за позовом або зустрічним позовом; при цьому узгоджено і вирішено, що основні характеристики спору і позову мають бути одноосібно визначені арбітражем відповідно до контрактів.
Ці положення  контрактів, на думку колегії суддів, не виключають  можливість застосування  законодавства України, адже у пункті 15.1 міститься застереження «….окрім правил про вибір права», а у пункті 15.2 прямо вказується на можливість звернення до суду будь-якої юрисдикції для вирішення спору,  незважаючи на будь-яке положення контрактів.
Не узгоджується із дійсними обставинами справи і твердження  скаржника стосовно того, що він  не вступав у відносини з позивачем, не був обізнаний щодо його контрактів, тощо, адже спростовуються змістом його розпорядження  (доручення) від 28.08.2019р., відомостями у залізничних накладних стосовно одержувача вантажу - Maxgrain International Limited (графа 4), заяв відправника (графа 7) стосовно відправлення вантажу у квоту саме Maxgrain International Limited.
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, викладену позивачем у відзиві на апеляційні скарги та зазначає, що Закон України «Про міжнародне приватне право» чітко розмежовує речові та зобов`язальні правовідносини, які регулюються окремими розділами зазначеного Закону, а саме: Розділ V «Колізійні норм речового права» та Розділ VI «Колізійні норми щодо договірних зобов`язань».
Право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.38 ЗУ «Про міжнародне приватне право»).
Захист права власності та інших речових прав здійснюється на вибір заявника відповідно до права держави, у якій майно знаходиться, або відповідно до права держави суду (ч.1  ст.42 ЗУ «Про міжнародне приватне право»).
Чинним законодавством встановлено способи захисту права власності. Одним із таких способів захисту є визнання права власності у судовому порядку.
Суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми українського законодавства, у :гой час як доводи апелянта про необхідність застосування англійського законодавства є безпідставними.
Решта доводів апеляційних скарг не впливають на правову оцінку суду апеляційної інстанції і не свідчать у своїй сукупності про наявність підстав для скасування або зміни рішення суду про визнання за позивачем права власності. 
На підставі викладеного рішення Господарського суду Одеської області  від 06.04.2020р. підлягає скасуванню частково із відмовою у позові в частині вимог про зобов`язання ТОВ «Сварог-Буковина»   утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла на квоту   Maxgrain International Limited на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» за адресою. Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський торговельний порт, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці.
В іншій частині рішення залишається без змін як законне та обґрунтоване. 
Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та нового розподілу у разі скасування рішення.
Враховуючи   часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення в частині задоволення вимоги немайнового характеру, витрати, понесені  відповідачем в цій частині   у зв`язку із  переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору) у відповідності до ст. 129 ГПК України  покладаються на  позивача   Maxgrain International Limited  з їх відшкодуванням ТОВу «Сварог-Буковина» (2881,50грн).
Витрати зі сплати судового збору за подання позовної вимоги  немайнового характеру, щодо якої ухвалено нове рішення про відмову у позові судом апеляційної інстанції, покладаються на  відповідача ТОВ «Сварог-Буковина», оскільки спір в господарському суді виник внаслідок неправильних дій саме цього відповідача (ч.9 ст.129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 277, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Рішення господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. у справі №916/3897/19  скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Сварог-Буковина» утриматись від дій щодо витребування 3603,2тн. пшениці, що надійшла  у квоту Maxgrain International Limited, експортер ТОВ «Сварог-Буковина», на зерновому терміналі ТОВ    «Олімпекс Купе Інтернейшнл».
У задоволенні позовних вимог  в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення від 06.04.2020р. у справі №916/3897/19 залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання позовної зави покласти на ТОВ «Сварог-Буковина» у сумі 1921грн.
Стягнути з Maxgrain International Limited на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» 2881,50грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2020 року. 

Головуючий суддя                                                                      М.А. Мишкіна

Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                          С.В. Таран