ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

16 грудня 2020 року 
справа № 520/10578/19
адміністративне провадження № К/9901/26680/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Ханової Р. Ф.,
суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,             

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у складі суддів Бартош Н. С., Подобайло З. Г., Григорова А. М.,
у справі № 520/10578/19
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротех плюс»
до Державної податкової служби України,  Головного управління ДПС у Харківській області
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротех плюс» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Головного управління ДПС у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник) про скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12 вересня 2019 року №1278738/33817513, від 12 вересня 2019 року №1278741/33817513, рішення Державної податкової служби України за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №38522/33817513/2 від 24 вересня 2019 року, №38519/33817513/2 від 24 вересня 2019 року, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №2 від 22 серпня 2019 року, №4 від 27 серпня 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року адміністративний позов Товариства задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу на це рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали шляхом сплати судового збору у розмірі 17289 грн.

08 січня 2020 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло платіжне доручення №2765 від 20 грудня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 5763 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу повторно залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали шляхом доплати судового збору у розмірі 11526 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 28 грудня 2019 року.

10 квітня 2020 року відповідач вдруге подав апеляційну скаргу на рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, до якої додано оригінал платіжного доручення № 2685 у сумі 11526,00 грн.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року скаржнику відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційну залишено без руху, надано Головному управлінню ДПС у Харківській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом направлення до суду клопотання (заяву) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням інших поважних причин такого пропуску та надати докази на їх обґрунтування - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, без врахування в цей строк терміну карантину встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Копію ухвали від 13 травня 2020 року отримано скаржником 18 травня 2020 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року відповідачу відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Податковий орган подав касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року, у якій із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 

Верховний Суд ухвалою від 30 листопада 2020 року відкрив провадження за касаційною скаргою відповідача, справу № 520/10578/19 витребував з суду першої інстанції.

8 грудня 2020 року справа № 520/10578/19 надійшла на адресу Верховного Суду.

14 грудня 2020 року до Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу податкового органу, в якому Товариство просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.
Частиною першою вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 КАС України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Відтак відповідач в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності податкового органу, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи.
Суд зазначає, що передумовою повторного подання Товариством апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року поза межами строку на апеляційне оскарження було повернення первинної апеляційної скарги з підстав не виконання скаржником вимог ухвали суду від 28 грудня 2019 року, якою відповідачу був наданий строк для сплати судового збору в розмірі 17289 грн.

На виконання вимог цієї ухвали відповідач надіслав платіжне доручення №2765 від 20 грудня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 5763 грн, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.                                                                                                                                                              

Враховуючи предмет позову (скасування двох рішень суб`єкта владних повноважень, двох рішень прийнятих за результатами адміністративного розгляду скарг позивача та зобов`язання здійснити певні дії), Суд вважає, що позивач заявив дві позовні вимоги немайнового характеру, а заявник апеляційної скарги мав сплатити судовий збір в розмірі 5763 грн із розрахунку (1921 х 2 х1,5 %).

Отже скаржник, сплативши 5763 грн, виконав вимоги Закону України «Про судовий збір» та КАС України щодо сплати судового збору в належному розмірі.

Суд апеляційної інстанції, неправильно визначивши кількість позовних вимог, які зумовлюють самостійну сплату судового збору, дійшов помилкового висновку про наявність недоліків апеляційної скарги та підстав для її повернення у зв`язку з невиконанням у повному обсязі вимог ухвали про залишення скарги без руху. 

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції при поверненні апеляційної скарги поданої відповідачем вперше порушив норми процесуального права, що призвело до повторного подання апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження. У зв`язку з цим Суд вважає наявними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки обставини щодо пропуску строку не залежали від волевиявлення скаржника, а зумовлені порушенням самим судом норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року скасувати, справу №520/10578/19 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Р. Ф. Ханова 

Судді:                                                                                                     І. А. Гончарова

                                                                                                              І. Я. Олендер