ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 грудня 2020 року           справа №200/12617/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:  судді-доповідача  Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю адвоката Колесник Т.М. в інтересах ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 р. (у повному обсязі складено 10 вересня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі  № 200/12617/19-а (головуючий І інстанції суддя Аканов О.О.) за позовом   ОСОБА_1  до  Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії; стягнення утриманих згідно рішення від 2019 року коштів,

                                                   В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом (який було уточнено) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – відповідач) в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про утримання з неї надміру виплачених сум пенсії; стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на її користь утримані згідно рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 2019 року кошти (а.с. 6-8, 22-24).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 р. у справі № 200/12617/19-а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 147-150).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів посилається на норми КАС України та зазначає, що суд не проаналізував доводи позовної заяви, не надав їм належної оцінки, в результаті чого порушив права на справедливий судовий розгляд.
Крім того, апелянт послався на висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а.
Відповідачем на адресу суду надіслано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі його представника.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Адвокат позивача у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги. Суд відмовив адвокату  Колесник Т.М. в залученні до матеріалів справи доповнень до апеляційної скарги з додатками з урахуванням вимог ч. 1, 2 ст. 303 КАС України.  
За унормуванням  ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката позивача, вивчив доводи апеляційної скарги, наданого відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України,  що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11).
З 06.11.2007 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі Закон № 1788) (а.с. 40, 41).
13.07.2011 року позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії. Під час подання такої заяви ОСОБА_1 було ознайомлено з тим, що вона, як така, що має право на різні види пенсії, може отримати лише одну за її вибором. При прийнятті на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміни місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення, зобов`язана повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію (а.с. 42).
Листом відділу освіти Авдіївської міської ради від 16.09.2016 № 01-26/1102 на ім`я начальника управління пенсійного фонду України у м. Авдіївці Донецької області повідомлено, що позивач прийнята на роботу до ЗОШ № 6 згідно наказу від 29.08.2016 № 67-к від 26.08.2016 та звільнена 30.08.2016 згідно наказу № 71-к п.2 від 30.09.2016 року (а.с. 44).
Рішенням управління Пенсійного фонду України м. Авдіївки № 161 від 26.09.2016 року вирішено незаконно отриману позивачем суми індексації пенсії за період з 29.08.16 по 30.09.16 в розмірі 262,20 грн. утримувати одноразово з пенсії за віком до повного відшкодування з 01.10.2016 року (а.с. 45-46).
11.05.2019 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України м. Авдіївці з заявою № 529/414 про призначення/перерахунок пенсії (перехід з вислуги років на пенсію за віком (а.с. 50, 51).
11.05.2019 позивачем на ім`я заступника начальника Торецького ОУПФУ Донецької області надано згоду на відрахування з її пенсії 20% щомісячно до повного погашення заборгованості (а.с. 52).
Листом відповідача від 15.05.2019 року №1877/06 позивача повідомлено про те, що при відпрацюванні списків «моніторинг працевлаштування» було з`ясовано, що в період з 02.11.2018 позивач працює на посаді викладача історії Авдіївського професійно-технічного училища, заяву про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком не подавала. Про своє працевлаштування не повідомила Торецьке ОУПФУ Донецької області. В заяві про призначення пенсії від 06.11.2007 поставила свій підпис про те, що ознайомлена з вимогою про необхідність негайного повідомлення органів Пенсійного фонду України про працевлаштування. В результаті працевлаштування було зайво нараховано 25943,74 грн. Зазначено, що якщо в термін до 11.07.2019 сума переплати не буде повернена на рахунок Пенсійного фонду України в м. Авдіївці, то згідно прийнятого рішення надміру сплачені кошти будуть утримуватись з 01.06.2019 по 20% згідно заяви до повного погашення (а.с. 53).
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений ст. 50 Закону № 1058-IV.
За змістом ч. 1 ст. 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
За унормуванням статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 761/41107/16-а.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
В апеляційній скарзі апелянта послався на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а, а саме: «Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону».
Колегія суддів враховує такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та зазначає, що у цій справі було встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду викладача в Авдіївському професійно-технічному училищі, і їй нараховано заробітну плату за листопад, грудень 2018, січень-грудень 2019, січень, лютий 2020, з яких утримано податок з доходів фізичних осіб. Наведене відбито в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5). Підтверджено відрахування Авдіївським професійно-технічних училищем за кодом ЄДРПОУ 02542024 сум заробітку для нарахування пенсії за звітні листопад - грудень 2018, 2019 та січень 2020 роки. (а.с. 118, 119, 120, 121, 127, 128).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що пенсійний фонд був обізнаний про її працевлаштування, оскільки роботодавцем подавалася інформація щодо її працевлаштування.
Колегія суддів не приймає цей довід апеляційної скарги, оскільки законодавство, що регулює питання в сфері призначення, перерахунку і виплати пенсій покладає обов`язок щодо повідомлення органів Пенсійного фонду про працевлаштування саме на пенсіонера. Докази надання позивачем таких відомостей в матеріалах справи відсутні.
Суд також не приймає твердження позивача, що пенсійний орган її заяву від 13.07.2011 року повинен був розцінити як заяву про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, оскільки така заява чітко визначає мету її подання і підстави. Посилання представника позивача, що позивач була впевнена в переводі її на  пенсію за віком, хоча не дочекалася повідомлення відповідача про винесення розпорядження,  не може бути покладено в основу задоволення позову. Ця ситуація є суб`єктивним сприйманням позивачем своїх власних дій без підтвердження законодавчо врегульованих дій пенсійного органу якби заява позивача дійсно була про перехід на інший вид пенсії.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  переплата пенсії виникла з вини позивача, оскільки остання не повідомила про своє працевлаштування,  а відтак рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про утримання з неї надміру виплачених сум пенсії є правомірним.
З урахуванням наданих доказів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції  правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги  та  скасування  рішення суду  не  вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України                                       

                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 р. у справі  № 200/12617/19-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                               Г.М. Міронова 

Судді:                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                              І.В. Сіваченко