У Х В А Л А
29 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 607/1429/17
провадження № 61-12977ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» (далі - ТОВ «Домобудівник») звернулося до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Б. М. (далі - державний виконавець Польний Б. М.). 
Скарга обґрунтована тим, що постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року, апеляційну скаргу ТОВ «Домобудівник» задоволено частково. Скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                  від 22 лютого 2018 року в частині стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані відпустки та                  в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 43 392,36 грн середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням встановлених законодавством України податків та зборів за період з 16 червня 2016 року                           до 22 лютого 2018 року. Стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1                    5 133,32 грн невиплаченої заробітної плати за період простою з 01 жовтня 2015 року до 14 березня 2016 року з врахуванням встановлених законодавством України податків та зборів. Стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1                        4 200,00 грн заробітної плати за період з 14 березня 2016 року до 14 червня 2016 року. Стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 28 липня 2018 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.
17 травня 2019 року ТОВ «Домобудівник» звернулося до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області з інформаційним запитом за вих. № 17/07/19-4, в якому просило надати інформацію про кошти, які стягувались на користь ОСОБА_1 у справі                                  № 607/1429/17 з ТОВ «Домобудівник». Згідно з відповіддю Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби: на підставі виконавчого листа № 607/1429/17 від 16 липня 2018 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 56804713. Відповідно до платіжного доручення                    від 03 вересня 2018 року № 4041 заборгованість у сумі 54 725,58 грн стягнуто в повному обсязі на користь ОСОБА_1 06 вересня 2018 року головний державний виконавець Польний Б. М. виніс постанову про закриття виконавчого провадження   ВП № 56804713.
Дії державного виконавця щодо стягнення 54 725,58 грн без віднімання обов`язкових платежів суперечать рішенню суду, що виконано; у рамках примусового виконання рішення суду ТОВ «Домобудівник» не має перераховувати на рахунки ДВС додатково суми для виплат, а також перераховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок окремо на рахунки суб`єкта адміністрування таких платежів, оскільки такі суми включені в кошти, визначені судом; самостійно виконати дане рішення суду ТОВ «Домобудівник» не мало можливості, оскільки було накладено арешт на рахунки, а ОСОБА_1 не зверталась до товариства з виконавчим листом,  заявник просив його вимоги задовольнити.
Просив визнати незаконними дії державного виконавця Польного Б. М. в частині стягнення з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 850,60 грн та військового збору в розмірі 820,88 грн; зобов`язати державного виконавця Польного Б. М. повернути на рахунок ТОВ «Домобудівник» грошові кошти у розмірі 16 144,03 грн, з яких: податок на доходи фізичних осіб                           у розмірі 9 850,60 грн, військовий збір у розмірі 820,88 грн та виконавчий збір  у розмірі 5 472,55 грн.
 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.
Відмовивши у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець Польний Б. М. діяв в межах своїх повноважень та у строки визначені Законом України «Про виконавче провадження», пункт 14 статті 14. Пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не встановлено обов`язку державного виконавця стягувати чи відраховувати податки чи збори із суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі, так як це обов`язок роботодавця, тобто товариства; державний виконавець позбавлений можливості змінювати вказані у рішенні суду суми, що підлягають стягненню. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Домобудівник» задоволено частково. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2020 року в частині відмови у задоволенні скарги ТОВ «Домобудівник» про визнання дій державного виконавця неправомірними скасовано, скаргу ТОВ «Домобудівник» у цій частині задоволено частково. Визнано незаконними дії державного виконавця в частині проведення стягнення                                   з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 суми заробітної плати без відрахування податків, зборів і обов`язкових платежів. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін. 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо виконання судового рішення без віднімання сум податків та зборів не є правомірними.
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 липня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року визнано поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 21 липня 2020 року. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, а саме заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн.
У передбачений законом строк заявник усунув недоліки касаційної скарги, за формою та змістом вона відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставами для касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Тернопільського міськрайонного судуматеріали цивільної справи № 607/1429/17 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
          С. О. Погрібний
          В. В. Яремко