ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 821/834/18
адміністративне провадження № К/9901/69234/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 821/834/18
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про  визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року (головуючий суддя: Морська Г.М.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2018 року (колегія у складі: головуючого судді Градовського Ю.М., суддів: Крусяна А.В., Яковлєва О.В.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом за №34 від 30.03.2018р. в частині відмови у призначення одноразової грошової допомоги позивачу;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (травм, контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. 
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він проходив службу в збройних силах. Виконуючи бойове завдання 30.10.1986р. ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення лівої половини обличчя, проникаюче поранення лівого ока, ЗЧМТ (контузія головного мозку). Позивач вважає, що з моменту встановлення ІІІ групи інвалідності він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, Міністерством оборони України протиправно не призначається та не виплачується вказана одноразова грошова допомога, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом за №34 від 30.03.2018р. в частині відмови у призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі встановленого Законом. 
4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 залишено без змін. 
5. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, суди визнали право позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до Порядку № 975.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. У грудні 2018 року відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018, в якій просить скасувати вказані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
7. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що починаючи з 01.01.2017 законодавцем встановлено імперативну заборону (якої до  цього не було) на виплату одноразової грошової допомоги у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи первинний огляд та встановлення другої групи інвалідності позивачу було здійснено 13.04.1989 – в день видачі довідки МСЕК№0561525, а зміна групи інвалідності (з ІІ групи на ІІІ групу) відбулась 18.05.2017 – довідка МСЕК серія 12ААА№292370, тобто понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, то позивач не має права на отримання спірної допомоги. Крім вказаного, скаржник наголошує, що на осіб, які були громадянами СРСР та здійснювали діяльність з оборони СРСР норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюються
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8.  26.12.2018 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гімон М.М., судді: Мороз Л.Л., Кравчук В.М.
10. Ухвалою Верховного суду від 11.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018.
11. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 02.07.2019 №880/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
12. Ухвалою Верховного Суду від 23.11.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 24.11.2020.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як встановлено судами попередніх інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР та в період з 16.01.1986 по 05.04.1987 брав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан.
14. Згідно свідоцтва про хворобу №1371/3391 від 21.07.1988 ОСОБА_1 отримав поранення лівої частини голови при виконанні обов`язків військової служби. Зокрема йому встановлено діагноз: наслідки закритої травми головного мозку... пониження гостроти зору лівого ока до 0,5.
15. Згідно довідки серії ВТЭ-15 №056152 від 13.04.1989 ОСОБА_1 первинно встановлено ІІ групу інвалідності, травма отримана при виконанні обов`язків військової служби. Інвалідність встановлена на строк до 01.05.1994.
16. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12  ААА №292370 від 18.05.2017 при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності по зору безстроково. Причиною інвалідності вказано травму, отриману при виконанні обов`язків військової служби.
17. Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №574 від 28.02.2018 поранення (травма, контузія) ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 за свідоцтвом про хворобу №1371/3391 від 21.07.1988 про причинний зв`язок відмінено.
18. 03.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Херсонського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з призначенням ІІІ групи інвалідності по зору "Травма отримана при виконанні обов`язків військової служби".
19. Листом від 12.04.2018 за №6/2/1410 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача, що Міністерством оборони України прийнято рішення про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги.
20. З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018 №34, затвердженого Міністром оборони України 02.04.2018 вбачається, що підставою для відмови стало те, що на день встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності в 1989 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, а встановлення інвалідності в 2017 році є наслідком того самого поранення, на підставі якого встановлювалась інвалідність в 1989 році. Крім цього, згідно з п. 4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.8 Порядку у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
21. Не погоджуючись з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги позивач звернувся в суд із даним позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (далі - Закон №2011-XII).
24. Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
25. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
26. При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 (Офіційний вісник України, 2008 р., №39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від        21 лютого 2007 року №284 (Офіційний вісник України, 2007 р., №14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від      21 листопада 2007 року №1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., №89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
27. Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
28. Оскільки спірна допомога з часу встановлення позивачу інвалідності призначена не була, то при вирішенні цього спору підлягає застосуванню законодавство, яке діяло станом на час первинного встановлення позивачу інвалідності.
29. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11  серпня 2020 року (справа № 754/11072/17), від 14 серпня 2020 року (справа №320/3588/17(2-а/320/145/17)).
30. З довідки до акта огляду МСЕК Серії 12ААА №2923700 від 18.05.2017 вбачається, що позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, причини якої пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (а.с.21).
31. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо набуття позивачем права на отримання одноразової допомоги з моменту встановлення (первинного огляду) йому ІІІ групи інвалідності, тобто з 18.05.2017.
32. Також, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно зроблено висновок про те, що інвалідність вперше встановлена в 1989 році, оскільки встановлена в 2017  році інвалідність є наслідком того самого поранення, на підставі якого встановлена інвалідність в 1989 році, з огляду на те, що  з довідки до акта огляду МСЕК Серії 12ААА №2923700 від 18.05.2017 вбачається, що огляд інваліда первинний, тобто інвалідність ІІІ групи встановлена первинно по зору, тоді як у 1989 році була первинно встановлена ІІ група внаслідок закритої травми головного мозку. З заявою про призначення одноразової грошової допомоги позивач звернувся саме, у зв`язку встановлення йому первинно ІІІ групи інвалідності. 
33. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що станом на час встановлення позивачу інвалідності у травні 2017 року право на виплату одноразової грошової допомоги було передбачено статтею 16 Закону №2011-XII.
34. Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
35. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
36. Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
37. Частинами 2, 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
38. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
39. Відповідно до пункту 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
40. В ході розгляду справи судами встановлено, що інвалідність позивачу встановлена вперше 18.05.2017 внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби, отже за правилами пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідач протиправно відмовив у її виплаті, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.
41. Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених п.4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставним, оскільки у даному випадку йдеться не про виплату такої допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності, а про її призначення і виплату саме у зв`язку із встановленням позивачу групи інвалідності, що є окремою підставою для виплати одноразової грошової допомоги без обмеження будь-якими строками.
42. Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №120/3358/19-а, від 28.05.2020 у справі №240/10373/19.
43. Щодо доводів скаржника стосовно того, що на осіб, які були громадянами СРСР та здійснювали діяльність з оборони СРСР норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюються, колегія суддів зазначає наступне.
44. Як вже зазначалось вище, позивач проходив військову службу у складі 177 моторнострілецього полку 108 МСД 40 заг.Армії та в період з 16.01.1986 по 05.04.1987 брав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан. 14.10.2009 позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_2 учасника бойових дій.
45. Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської армії, Військово-морського флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік таких держав, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
46. Як зазначено у п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про організаційні заходи щодо застосування Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 8.02.1994 №63  та затвердженому нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської армії, Військово-морського флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього СРСР, проходили в період із квітня 1978 р. по грудень 1989 р.
47. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, установлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.
48. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що відповідно до законів і нормативно-правових актів України позивач відноситься до категорії військовослужбовців та учасника бойових дій, який має право на отримання гарантованих державою виплат, пільг та компенсацій.
49. Щодо позовних вимог про зобов`язання МО України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, колегія судді зазначає наступне.
50. Судами у цій справі аналізувалось виключно наявність/відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, проте не досліджувались інші питання, як то відповідність його заяви про отримання грошової допомоги вимогам законодавства.
51. Зі змісту оскаржуваного рішення Міноборони України вбачається, що останнє не надавало оцінку правовому статусу позивача, зокрема, щодо виду військової служби, яку проходив позивач, строку настання інвалідності, «комплектності» поданих позивачем задля отримання допомоги документів тощо.
52. Органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення позивачу спірної грошової допомоги, є саме Міністерство оборони України, до компетенції якого і входить розгляд документів, поданих позивачем, у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність підстав для призначення вказаної вище допомоги, бо таке рішення у даній ситуації відноситься до дискреційних повноважень Міністерства оборони України.
53. Таким чином, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
54. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 373/1904/16-а.
55. Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
56. Ураховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зміни абзацу третього резолютивної частини рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виклавши його у наступній редакції:
«Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та прийняти відповідне рішення».
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Змінити рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018  року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2018 року, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року у такій редакції:
«Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та прийняти відповідне рішення».
У решті рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018  року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій