Постанова
Іменем України
 
22 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 639/5650/15-ц
провадження № 61-17531св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач (відповідач) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач, заявник) - ОСОБА_2 , 
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , який діє 
в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Жовтневого районного суду 
м. Харкова від 27 травня 2019 року Єрмоленко В. Б. у складі судді та постанову Харківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенка І. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся 
до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами.
 
Заява обґрунтована тим, що період з 19 лютого 2018 року по 30 березня 
2018 року ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в Комунальному закладі «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради (далі - КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР).
 
16 липня 2018 року ОСОБА_2 була повторно госпіталізована 
до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР. У зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності своєї дружини, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника.
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 
2018 року визнано ОСОБА_2 обмежено дієздатною, встановлено над нею піклування, призначено його піклувальником над ОСОБА_2 .
 
В ході розгляду вказаної справи було проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої від 17 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 страждає рекурентним депресивним розладом, тяжкий поточний епізод 
з психотичними симптомами. Зазначений психічний розлад істотно впливає 
на здатність ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому, у висновку експерта зазначено, що погіршення психічного стану ОСОБА_2 триває близько 5 років з короткими проміжками покращення. Указаний висновок експерта свідчить про унеможливлення ОСОБА_2 
в повній мірі розуміти та усвідомлювати значення своїх дій зокрема на час укладання спірного договору позики від 21 листопада 2014 року, що є на його думку нововиявленою обставиною, яка існувала на час розгляду справи, однак не була відома, входить до предмета доказування у справі та може вплинути 
на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
Просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення яким 
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року, в задоволенні заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 
2016 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що обставини, викладені ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, а тому підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 рокувідкрито касаційне провадження у справі № 639/5650/15-ц, витребувано її з Жовтневого районного суду м. Харкова.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У жовтні 2019 року  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення 
та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою, 
що як на нововиявлену обставину заявник посилається не на рішення суду, яким визнано ОСОБА_2 обмежено дієздатною, а на висновок судово-психіатричної експертизи від 17 серпня 2018 року № 423 згідно з яким депресивний стан здоров`я ОСОБА_2 почав розвиватися 5 років тому з наростаючим погіршенням стану здоров`я, що призвело у 2018 році до стаціонарного лікування та встановлення психічного розладу. Суд апеляційної інстанції не усунув порушенні допущені судом першої інстанції, не повернув справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з метою проведення психіатричної експертизи для з`ясування психічного стану ОСОБА_2 на час укладення договору позики.
 
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу 
до касаційного суду не направили. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд установив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21 листопада 2014 року, посвідченого ПН Харківського МНО 
Івановою О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1700, у розмірі 4 005 000,00 грн.
 
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовлено.
 
Доданий до заяви про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова висновок судово-психіатричної експертизи № 423 від 17 серпня 2018 року підтверджує, що ОСОБА_2 останнім часом перестала справлятися 
з повсякденними клопотами, роботою, чоловіком доставлена в психіатричну лікарню, зі слів хворіє 6 років, лікування без ефекту, вважає себе здоровою, турбує тільки слабкість, лікується за настійною вимогою чоловіка, вперше потрапила у лікарню 19 лютого 2018 року. Після виписки від рекомендованого лікування за кілька місяців відмовилася.
 
Експертами виявлений знижений настрій, втрата інтересів, зниження енергійності, активності, занижена здатність до зосередження та уваги, загальмованість моторики ( рухів) та мислення, зниження самооцінки та відчуття впевненості.
 
Інформація щодо перебування ОСОБА_2 на обліку, амбулаторному обстеженні, лікуванні та призначення тих чи інших препаратів, які не дали ефекту, взагалі звернення до лікаря відсутні.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті 
за нововиявленими обставинами.
 
За положеннями частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою або ухвалою про закриття кримінального провадження 
та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Частиною четвертою цієї статті визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існують на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи: вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені 
в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку 
з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, 
що переглядається.
 
Як на підставу перегляду рішення суду    ОСОБА_3 посилається на те, 
що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 
2018 року визнано ОСОБА_2 обмеженою дієздатною, встановлено над нею піклування, призначено його піклувальником над ОСОБА_2 . Під час розгляду вказаної справи було проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої від 17 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 страждає рекурентним депресивним розладом, тяжкий поточний епізод з психотичними симптомами. Зазначений психічний розлад істотно впливає на здатність ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому, 
у висновку експерта зазначено, що погіршення психічного ОСОБА_2 триває близько 5 років з короткими проміжками покращення. Тому вважає, що ОСОБА_2 не могла в повній мірі розуміти та усвідомлювати значення своїх дій зокрема на час укладання спірного договору позики від 21 листопада 2014 року.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, 
і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, 
чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
 
Наданий заявницею висновок судово-психіатричної експертизи від 17 серпня 
2018 року № 423 - не є нововиявленою обставиною у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку 
з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. 
 
Таким чином, правильними є висновки апеляційного суду про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_3 , не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України та не є підставою для перегляду судового рішення.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне 
по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 410 ЦПК України).
 
Судами першої та апеляційної інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та вирішена справа із застосуванням норм матеріального 
та процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, 
а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку 
з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року 
та постанову Харківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
В. М. Коротун
 
М. Є. Червинська