Постанова
Іменем України 
28 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 487/4645/19
провадження № 51-2545км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючої                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,    
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги представника ТОВ «РосКосметика» на постанову слідчого СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві від 12 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 42018100000000651.
Оскаржуваною ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6  на зазначену ухвалу слідчого судді повернуто на підставі п. 4 ч. 3  ст. 399 КПК України, оскільки скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження й суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі директор ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, обґрунтовує тим, що слідчий суддя суду першої інстанції постановив ухвалу усупереч положенням кримінального процесуального закону, Конституції України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Водночас суд апеляційної інстанції належним чином не встановив строку, з якого починається перебіг апеляційного оскарження, і не врахував того, що ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. На переконання касатора, рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, невмотивованими і необґрунтованими.
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, оскільки представник подав апеляційну після закінчення строку апеляційного оскарження та необхідним чином не мотивував  клопотання про поновлення такого строку.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
За частиною 2 ст. 433 КПК  України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2019 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Разом із тим ч. 6 ст. 399 КПК України визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. Тому предметом перевірки суду касаційної інстанції є ухвала Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).
Доводи ОСОБА_6 про те, що ухвалу слідчого судді було постановлено без його виклику, а отже строк на апеляційне оскарження має обчислюватися з моменту отримання ним копії ухвали, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
Як установив апеляційний суд, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 28 грудня 2019 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження 17 квітня 2020 року, тобто із значним пропуском строку, встановленого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України. 
При цьому апеляційний суд зазначив, що скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 суд неодноразово призначав до розгляду, про що скаржник та його представник адвокат – ОСОБА_7  були належним чином повідомлені Проте в судове засідання зазначені особи не з`явились, від адвоката ОСОБА_7 , до суду надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі та участі скаржника (а.с. 38). 
Водночас, як убачається з матеріалів справи, представник ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_7 подав до суду клопотання про відкладення розгляду скарги, призначеного саме на 14:00 28 грудня 2019 року, що додатково свідчить про його обізнаність стосовно дня та часу розгляду скарги, а отже у цьому випадку не можна вважати, що ухвалу суду першої інстанції було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, у зв`язку з чим п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України не підлягає застосуванню.
Правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на оскарження ухвал слідчого судді, постановлених за викликом особи, але без її участі. У такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення.
Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 01 жовтня 2015 року № 5-103кс15 та від 24 березня 2016 року № 5-16кс16.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги представника товариства на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Ухвала апеляційного суду є належно мотивованою і постановлена з дотриманням вимог ст. 370 та ч. 3 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 не навів переконливих доводів, які би спростовували правильність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду, та ставили під сумнів законність цього рішення.
Таким чином, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню. Враховующи вищевикладене та керуючись статтями 434, 436  КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити ухвалу апеляційного суду без зміни.
З цих підстав Суд ухвалив:
Касаційну скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року – без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                       ОСОБА_3