УХВАЛА

20 жовтня 2020 року 

Київ

справа №640/8090/19

адміністративне провадження №К/9901/24927/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 

суддя-доповідач - Гусак   М.Б., судді - Гімон М.М., Дашутін І. В., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (правонаступника Головного управління ДФС у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №640/8090/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «МЕГА» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

29 вересня 2020 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №640/8090/19.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Скаржник зазначив про застосування судом апеляційної інстанції норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №808/9397/13-а, від 8 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а, від 20 березня 2020 року у справі №2а-9423/12/2670, від 1 квітня 2020 року у справі №640/637/19.

Щодо посилання скаржника на постанови Верховного Суду від від 8 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а та від 1 квітня 2020 року у справі №640/637/19, то вони не можуть бути прикладом іншого правозастосування у контексті підстави касаційного оскарження, оскільки ними справи направлено на новий розгляд.

Щодо посилання скаржника на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №808/9397/13-а, від 20 березня 2020 року у справі №2а-9423/12/2670, то вони ухвалені за різних встановлених судами обставин, тобто правові відносини не є подібними. Наведені скаржником норми застосовані судами за різних умов, а також встановлених судами фактичних обставин,  тому  посилання скаржника на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаних постановах, є безпідставними.

Також Головне управління ДПС у м. Києві посилається на наявність підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої      статті 328 КАС України, а саме: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. При цьому не зазначає конкретної норми права, стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. 

Колегія суддів вважає, що наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є неповажними.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, 

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №640/8090/19  залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	М. Б. Гусак	
 	 підпис	М. М. Гімон	
 	 підпис	І .В. Дашутін