ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2020 р.                                                                     Справа №909/32/17
                                                            м.Львів                                        
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                М.І. Хабіб, 
суддів                                                                                                    В.М. Гриців,
                                                                                                    О.В. Зварич,
секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,
за участю представників учасників справи:
позивача-  адвоката Міла-Полякова Д.П. (ордер на надання правової допомоги №000044 від 22.05.2020), адвоката Ніколаєва І.С. (ордер на надання правової допомоги №829745 від 14.08.2020),        
відповідача 1- не з`явився,
відповідача2- не з`явився,
третьої особи1- не з`явився,
третьої особи2- Музичук Л.В. (довіреність №27-2108/20 від 11.02.2020), 

розглянувши апеляційну скаргу  Публічного акціонерного товариства “Дельта Банк” від 16.03.2020
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2020, повний текст рішення складено 25.02.2020,
у справі  № 909/32/17(суддя Фрич М.М.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НВС-Трейдінг",урочище Аеродром, с. Підгір`я Богородчанського району  Івано-Франківської області
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстрім",  с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 
до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новекс Дім", м. Івано-Франківськ, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ, 
про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014
                                                            В С Т А Н О В И В: 
          У грудні 2016 року ТОВ "НВС-Трейдінг" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до  ТОВ "Екстрім"та ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Новекс Дім» уклали кредитний договір №70/к-07 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 21.02.2007. З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Новекс Дім» за цим кредитним договором   ТОВ «Екстрім»  передало в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк»  за договором іпотеки від 21.02.2007  №152-Д  земельну ділянку площею 7,1566га, кадастровий номер 2611092001:22:001:0123. В подальшому на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 ТОВ «Екстрім»  передав ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержатилю у власність земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 для будівництва готельно-розважального комплексу, канатно-трасових витягів та гірськолижної траси. 
          Позивач вказує, що за іпотечним договором №1902 від 29.12.2008 ця ж сама земельна ділянка була передана ТОВ «Екстрім»  в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Новекс Дім» перед  ТОВ «Укрпромбанк»  за кредитним договором  №194/КВ-08 від 23.12.2008. 
          За позовом ТОВ «Укрпромбанк» рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2010 у справі №1/21-22/96 звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №1902 від 29.12.2008 - земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Новекс Дім» перед  ТОВ «Укрпромбанк»  за кредитним договором  №194/КВ-08 від 23.12.2008 в сумі 11   041   340,04грн. На виконання цього рішення  суд видав відповідний наказ №1769 від 20.09.2010, на підставі якого постановою державного виконавця від 26.10.2010 відкрито ВП №22191580, накладено арешт на земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 та заборонено здійснювати відчуження цієї земельної ділянки. Однак, у зв`язку з неможливістю провести реалізацію арештованого майна та відмовою прийняти це майно на баланс банку постановою від 21.11.2012 наказ №1769 від 20.09.2010 повернений стягувачу. Разом з тим арешт та заборона відчуження зберегли свою чинність. 
          В подальшому  постановою державного виконавця від 21.12.2012 повторно відкрито виконавче провадження ВП №35772370. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 у справі №1/21-22/96 та постановою державного виконавця від 05.09.2014 ВП №35772370  замінено стягувача ТОВ «Укрпормбанк» його правонаступником – ТОВ «ІФГ Капітал».
          За результатами продажу з аукціону активу ТОВ «Укрпормбанк», який відбувся 18.04.2016, ТОВ «ІФГ Капітал» та  ТОВ «НВС Трейдінг» уклали договір про відступлення права вимоги від 24.05.2016, за умовами якого до ТОВ «НВС Трейдінг» як нового кредитора перейшли  всі права вимоги, які виникли або можуть виникнути в майбутньому, на підставі, зокрема,  кредитного  договору №194/КВ-08 від 23.12.2008 та договору іпотеки №1902 від 29.12.2008.
           Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 замінено стягувача у ВП №35772370   - ТОВ «ІФГ Капітал» на ТОВ «НВС Трейдінг».
          Проте постановою державного виконавця від 12.02.2015 ВП №35772370 повернено стягувачу (ТОВ «НВС Трейдінг»)  наказ №1769 від 20.09.2010 у зв`язку з тим, що право власності ТОВ «Екстрім» на земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 припинено на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014.
          Позивач вважає, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 укладений з порушенням вимог  законодавства, зокрема  ст.  55 ЗУ «Про нотаріат», оскільки  ні ТОВ «Укрпормбанк», ні ТОВ «ІФГ Капітал»  не надавали згоди на його укладення ; на час укладення договору від 02.10.2014   рішенням суду вже було звернено стягнення на земельну ділянку і згідно з Державним реєстром речових прав на земельну ділянку  був накладений арешт та заборонено її відчуження, які не були скасовані.
          Посилаючись на ст. 203, ст.215 ЦК України, позивач  вказує про наявність підстав для визнання такого договору недійсним. 
          Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області  від 10.01.2017 порушено провадження у справі №909/32/17 за вказаним позовом.
          Ухвалою від 07.02.2017 до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Новекс-Дім».
          Справа розглядалась судами неодноразово.
          Так, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі №909/32/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від     12.04.2017, позов задоволено. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, реєстраційний номер 1173 (том 1,а.с. 120-123, 176-183).
          Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2017  скасовано рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 та постанову  Львівського апеляційного господарського суду від     12.04.2017, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2,а.с. 35-41).
          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від    26.02.2018, позов задоволено. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, реєстраційний номер 1173 (том 3,а.с. 122-129; том 4,а.с. 53-63).
          Постановою  Верховного Суду від 13.06.2018 скасовано  рішення місцевого господарського суду від 20.11.2017та постанову апеляційного господарського суду від 26.02.2018,  справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 4,а.с. 134-146).          
          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2019, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019, у задоволенні позову відмовлено  (том 5,а..с 231-243, том 6,а.с. 109-119).
          Постановою Верховного Суду  від 16.09.2019 скасовано  рішення місцевого суду від 06.02.2019 та постанову апеляційного господарського суду від  29.05.2019,  справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 6,а.с. 257-271).
          Скасовуючи  рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд вказав, що  рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2010 у справі №1/21-22/96 звернено стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123, передану в іпотеку  за іпотечним договором №1902 від 29.12.2008, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Новекс Дім» перед  ТОВ «Укрпромбанк»  за кредитним договором  №194/КВ-08 від 23.12.2008.
          Таким чином, ТОВ «Укрпромбанк»  за власною ініціативою було звернено стягнення на предмет іпотеки саме за   кредитним договором  №194/КВ-08 від 23.12.2008.           
          При виконанні цього рішення  постановою від 26.10.2010  у виконавчому провадженні  № 22191580 на земельну ділянку накладено арешт  та заборонено її відчуження. Будь – яких доказів  в підтвердження правомірності зняття  вказаного арешту матеріали справи не містять і таких доказів не встановлено судами попередніх інстанцій.
          В подальшому, вже після звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду від 16.06.2010 у справі №1/21-22/96, яке відповідно  до ст. 124 Конституції України  було і залишається дотепер обов`язковим до виконання, ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»  уклали  договір  про передачу активів від 12.03.2011,  за яким ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором №70/к-07  від 21.02.2007 та  за договором іпотеки від 21.02.2007  №152-Д.  
        02.10.2014  ПАТ «Дельта Банк»  та ТОВ «Екстрім»   уклали оспорюваний  договір  про задоволення вимог іпотекодержателя , за яким ТОВ «Екстрім» у добровільному порядку  передало у власність   ПАТ «Дельта Банк» земельну ділянку площею 7,1566га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №70/к-07  від 21.02.2007 та  на виконання договору іпотеки від 21.02.2007  №152-Д.
     Верховний Суд  вказав, що наявність обтяжень  у вигляді арешту (заборони відчуження) земельної ділянки, який було припинено на підставі рішення суду, що взагалі не ухвалювалося, є перешкодою для вчинення нотаріусом відповідних реєстраційних дій та передчасність висновків судів попередніх інстанцій про відмову  у задоволенні позову. 
        При цьому зазначив, що  спірні правовідносини стосуються не звернення стягнення на предмет іпотеки, не питання виникнення пріоритету іпотеки, не питання дійсності вимог позивача, тим паче, за наявності чинного судового рішення про заміну його стягувачем у виконавчому провадженні, а стосуються визнання недійсним договору  від 02.10.2014, який, за твердженнями позивача, був укладений з порушенням норм законодавства, у зв`язку з чим суди повинні були встановити наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним договору на підставі викладених у позовній заяві доводів, а не усунувшись від цього,   досліджувати будь-які інші обставини.

          За результатами чергового нового розгляду справи рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2020 у справі № 909/32/17 позов задоволено. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, який  укладений ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. 02.10.2014 за реєстровим  номером 1173. Присуджено до стягнення з відповідачів на користь позивача по 689 грн судового збору з кожного( т.7, а.с.270-279).
          Рішення суду мотивоване ст.ст. 11,202, 215,216 ЦК України, ст. 55 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 35, 36  ЗУ «Про іпотеку», ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», постановою пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».
          При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні спірного договору  були порушені вимоги  чинного законодавства, оскільки не надано доказів наявності згоди кредитора та набувача на переведення боргу відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про нотаріат»,   на момент укладення оспорюваного договору   існував арешт на земельну ділянку та заборона її відчуження, накладені постановою державного виконавця ВП №22191580 від 26.10.2010, які не були зняті  в порядку, встановленому ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження». Суд відхилив заперечення відповідача 2 про зняття арешту на підставі   рішення суду,  пославшись на лист керівника апарату Апеляційного суду Київської області від 03.11.2017 №03-18/369/17, згідно з яким судове рішення щодо скасування  арешту на  земельну ділянку кадастровий номер 2611092001:22:001:0123 п,лощею 7, 15 га, яка належала на праві власності ТОВ "Екстрім",  накладеного  Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, судом не ухвалювалось.          

          Відповідач 2 (ПАТ “Дельта Банк”) не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
          Скаржник вказує, що 12.03.2011 ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ “Дельта Банк”  уклали нотаріально посвідчений договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості,на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором №70/К-07 від 21.02.2007 та за договором іпотеки №152-Д від 21.02.2007, який   укладений раніше, ніж іпотечний договір №1902 від 29.12.2008. 

          Відтак стверджує, посилаючись на ст. 13 ЗУ «Про іпотеку», що   ПАТ «Дельта Банк» володіє вищим пріоритетом  щодо предмета іпотеки (земельної ділянки площею 7, 15 га кадастровий номер 2611092001:22:001:0123), у зв`язку з чим скаржник вважає правомірним укладення оспорюваного договору  про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014. Зазначає, що на момент укладення оспорюваного договору не було жодних обтяжень предмета іпотеки, які  б могли перешкодити його укладенню та вчиненню подальших реєстраційних дій. Вказує, що арешт земельної ділянки в рамках виконавчого провадження був накладений пізніше (26.10.2010), ніж зареєстрована(21.02.2007)  іпотека за договором №152-Д ,  тому наявність такого арешту не може бути перешкодою для задоволення іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» права на звернення стягнення на майно.  Разом з тим, скаржник вказує, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» договір  про відступлення права вимоги від 24.05.2016 укладений у простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально , відтак стверджує, що позивач не набув  прав іпотекодержателя за іпотечним договом №1902 від 29.12.2008. Крім того,  що відповідно до п.1.5 додаткової угоди до вказаного договору від 24.05.2016 момент переходу прав та обов`язків за іпотечними договорами до нового кредитора повинен визначатися на підставі відповідних угод, доказів укладення яких позивач не надав. 

          У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа) підтримує доводи скаржника, просить задоволити апеляційну скаргу відповідача 2, скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.
          
      18.08.2020 від позивача надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких він вказує, зокрема, на викладений у постанові Верховного Суду від 16.09.2019 у даній справі висновок про те, що наявність обтяжень у вигляді арешту (заборони відчуження) земельної ділянки, який був припинений на підставі підробленого рішення суду, є перешкодою для вчинення нотаріусом реєстраційних дій щодо посвідчення оспорюваного у даній справі договору.
          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 у справі  № 909/32/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача2.                              Ухвалою суду від 27.04.2020 розгляд справи призначено на 02.06.2020.          
          Ухвалою від 02.06.2020 розгляд справи відкладено на 19.06.2020.
          Ухвалою від 19.06.2020 розгляд справи відкладено на 07.07.2020.
          Ухвалою від 07.07.2020 розгляд справи відкладено на 18.08.2020.
          У зв`язку з перебуванням судді Гриців В.М. у відпустці судове засідання 18.08.2020 не відбулося.
          Ухвалою від 27.08.2020 розгляд справи призначено в судовому засіданні 29.09.2020.
           17.08.2020  надійшло клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну  ПАТ «Дельта Банк» (відповідача2) його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яке обґрунтоване тим, що  за результатами електронних торгів з продажу активів ПАТ «Дельта Банк», зокрема майнових прав на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, які відбулися 16.07.2020,  ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» визнано переможцем. Зазначає, що відповідно до погоджених  умов договору купівлі-продажу  майнові права банку  переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яке стає правонаступником банку. При цьому вказує, що підписання договору потребує певного проміжку часу, тому договір буде надано суду після його підписання (том 8,а.с. 217-218).
           04.09.2020 надійшло клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»  про залучення  його до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача2, яке обґрунтоване тим, що 31.08.2020 ПАТ «Дельта Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»(покупець)  уклали договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, за умовами якого банк передав ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у власність свої майнові права щодо  земельної ділянки площею 7,1566га, кадастровий №2611092001220010123, які є відмінними від права власності  (том 9,а.с. 3-5).
           07.09.2020 від  відповідача2 ( ПАТ «Дельта Банк», скаржника) надійшла заява про заміну  ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яка обґрунтована укладенням 31.08.2020 ПАТ «Дельта Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (покупець) договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, за умовами якого банк передав ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у власність свої майнові права щодо  земельної ділянки площею 7,1566га, кадастровий №2611092001220010123, які є відмінними від права власності (том 9, а.с. 15).
           21.09.2020 надійшло клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залучення ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача2, яке обґрунтоване тим, що  за результатами електронних торгів з продажу активів ПАТ «Дельта Банк», зокрема майнових прав на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, які відбулися 16.07.2020,  переможцем визнано ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до якого перешли майнові права на земельну ділянку(том 9,а.с. 22-29).          
           У судовому засіданні 29.09.2020 представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтримав своє клопотання про  залучення ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача2.
          Представники позивача заперечили щодо задоволення  заявлених клопотань.
          Розглянувши подані  клопотання ( заяви) колегія суддів дійшла висновку, що такі клопотання та заява не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
          Відповідно до ч.1 ст. 50 ГПК України за заявою учасників справи може бути залучено до участі у справі третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. 
          У заяві про залучення третіх осіб    зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі ( ч.3 ст.50 ГПК України) .
          За приписами ч. 1 ст. 52 ГПК України  у  разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
       Отже , клопотання ( заяви) про  заміну відповідача 2 його правонаступником                       (заміну ПАТ «Дельта Банк»  на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») та про залучення ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача 2 є  такими, що суперечать одне одному, оскільки заміна відповідача 2  -  ПАТ «Дельта Банк»  на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» означає, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»  набуває статусу відповідача2 у справі, що   виключає можливість залучення  його  до участі у справі  як третьої особи на стороні відповідача 2. 
  Предметом даного спору є визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, укладеного ПАТ «Дельта Банк»  та ТОВ «Екстрім» , за  яким ТОВ «Екстрім» передало ПАТ «Дельта Банк»  у власність земельну ділянку  площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123. 
З договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, від 31.08.2020, на який посилаються заявники, вбачається, що   за цим договором  ПАТ «Дельта Банк» не передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»  не набуло права власності чи право користування на земельну ділянку, яка є предметом оспорюваного договору від 02.10.2014.  Відтак у розумінні закону ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» щодо вказаної земельної  ділянки і рішення у даній справі не може порушувати прав ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».
Крім того, ПАТ «Дельта Банк», яке є стороною оспорюваного договору, не припинено, не ліквідовано. 
Як вказано  у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №904/5212/17, при вирішенні спору  про визнання правочинів недійсними суд встановлює наявність чи відсутність підстав для визнання правочинів недійсними на момент їх вчинення, а не за наслідками їх виконання.
За приписами процесуального закону апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції з урахуванням обставин справи, які існували на момент прийняття оскаржуваного рішення.
Отже, договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, від 31.08.2020,  який  укладений ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»  більше ніж через  6 місяців після ухвалення судом першої інстанції  рішення від 13.02.2020, яке є предметом апеляційного перегляду,  не може бути підставою  для  заміни  ПАТ «Дельта Банк»( відповідача 2) його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», та для залучення ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до участі у справі як третьої особи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає подані клопотання( заяви) про  заміну відповідача 2-  ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», та про залучення ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача2  необґрунтованими та відхиляє їх.           
          Представники позивача заперечили доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу відповідача2-без задоволення.
          Представник третьої особи2 підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив її задоволити, скасувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
          Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників в судове засідання.
          Відповідно до відомостей з офіційного сайту ДП “Укрпошта” копія ухвали апеляційного суду від 27.08.2020, надіслана ПАТ «Дельта Банк» (скаржнику) поштовим відправленням №7901011104099 вручена 01.09.2020;  копія ухвали апеляційного суду від 27.08.2020, надіслана ТОВ “Екстрім” (відповідачу1) поштовим відправленням № 790101104072, не вручена під час доставки; копія ухвали апеляційного суду від27.08.2020, надіслана ТОВ “Новекс Дім” (третій особі1) поштовим відправленням №7901011104110, не вручена під час доставки.
          Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.  

          21.02.2007 ТОВ "Укрпромбанк" (банк) та ТОВ "Новекс Дім" (позичальник) уклали   кредитний договір №70/К-07 на відкриття   невідновлювальної кредитної лінії (том 1, а.с.75-77).
          Виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується  іпотекою земельної ділянки площею 7,1566га, що розташована в с. Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області, та належить майновому поручителю ТОВ «Екстрім» (п.3.1 договору).

          21.02.2007   ТОВ "Укрпромбанк" (іпотекодержатель)   та ТОВ "Екстрім"  (іпотекодавець) уклали договір іпотеки (том 1,  а.с.82-84), за яким з метою  забезпечення вимог іпотекодержателя за кредитним договором №70/К-07 від 21.02.2007в іпотеку передана земельна ділянка площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, розташована в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний.
          Відповідно до п.4.2 вказаного договору у випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) обов`язків за цим та/або кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у 30-тиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
          Наступна іпотека предмета іпотеки не допускається ( п.6.4 договору).
     Договір посвідчений нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І.  та зареєстрований в реєстрі за №152-Д.
          
          У зв`язку з посвідченням цього договору нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І.  накладено заборону відчуження вказаної у договорі земельної ділянки до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Заборона зареєстрована   в реєстрі за №154-Д. 
           21.02.2007 у Державному реєстрі іпотек зареєстрована іпотека за №4532120 за  названим договором (том 5,а.с. 156), що підтверджено  відповідною інформацією з цього реєстру.

           03.09.2008 ТОВ "Укрпромбанк"  (іпотекодержатель)   та ТОВ "Екстрім"  (іпотекодавець) уклали договір про внесення змін   та доповнень   до договору   іпотеки №152-Д від 21.02.2007, яким  виклали пункт 6.4 іпотечного договору в такій редакції: Наступна іпотека предмета іпотеки не допускається без письмового дозволу іпотекодержателя (том 1.а.с. 85).

           12.03.2011   ТОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" уклали договір про передачу активів ТОВ   "Укрпромбанк" в рахунок погашення  заборгованості,  за умови якого  ТОВ   "Укрпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ   "Укрпромбанк" перед ПАТ "Дельта Банк" права вимоги до боржників  за  кредитними та забезпечувальними  договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" стає новим кредитором у зобов`язанні. ТОВ   "Укрпромбанк" зобов`язаний передати  ПАТ "Дельта Банк" оригінали всіх документів, які засвідчують  права вимоги до боржників. Договір  посвідчений приватним нотаріусом Київського   міського територіального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №911 (том 1.а.с. 86-89).
          
          Згідно з актом приймання   - передачі кредитних договорів, договорів застави (іпотеки), поруки, кредитних справ від 13.05.2011  ПАТ "Дельта Банк" прийняв   від ТОВ   "Укрпромбанк", зокрема, кредитний   договір   №70/К-07 від 21.02.2007, додаткові договори до нього, іпотечний договір №152-Д від 21.02.2007 та договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №152-Д від 03.09.2008 (том 1,  а.с. 90).

          02.10.2014   ПАТ "Дельта Банк" (іпотекодержатель) та   ТОВ   "Екстрім" (іпотекодавець)    уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим  номером 1173 (том 1.а.с. 91-92).
           Відповідно до п. 1.1 вказаного договору    іпотекодавець  в добровільному порядку передає  в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Новекс Дім" за кредитним   договором   №70/К-07 від 21.02.2007   та на виконання іпотечного договору №152-Д від 21.02.2007 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Новекс Дім" за кредитним   договором   №70/К-07 від 21.02.2007   та на виконання іпотечного договору №152-Д від 21.02.2007,  а іпотекодержатель  приймає  у власність земельну   ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, що розташована в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний (далі- об`єкт нерухомості).
          Об`єкт нерухомості перебуває під забороною відчуження та є предметом іпотеки відповідно до іпотечного  договору  від 21.01.2007 №152-Д (п.1.2 договору).
          Згідно з п.1. 3 вказаного договору іпотекодавець свідчить, що об`єкт  нерухомості перебуває під забороною відчуження та є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору, укладеного іпотекодавцем та ТОВ «Укрпромбанк», посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. від 29.12.2008 за реєстровим №1902, та іпотечного договору, укладеного іпотекодавцем та ТОВ «Укрпромбанк», посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. від  03.09.2008 за реєстровим №1549.
          Відповідно до п.1.4 договору іпотекодавець свідчить, що на момент підписання цього договору об`єкт нерухомості не знаходиться в заставі, під арештом чи під забороною,  не зазначеною в цьому договорі.
          Згідно з п.1.5 договору іпотекодавець свідчить, що він та боржник отримали від іпотекодержателя передану кожному з них письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зазначеної вимоги протягом 30днів до укладення цього договору. Іпотекодержатель свідчить, що іпотекодавець, боржник та інші особи, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, повідомлені про укладення цього договору.  
          Відсутність заборони відчуження нерухомого майна, іпотеки щодо вказаного майна, за винятком обтяжень, встановлених за іпотечним договором, та податкової застави, перевірено за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягами від 02.10.2014 (п.1.10 договору).
          Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на об`єкт нерухомості згідно з ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»(п.4.3 договору). 

          Разом з тим, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2010 у справі № 1/21-22/96 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.12.2010) задоволено позов ТОВ «Укрпромбанк»  до ТОВ “Новекс Дім” та  ТОВ “Екстрім” про   звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення   заборгованості ТОВ "Новекс Дім" перед ТОВ «Укрпромбанк»     за  кредитним договором № 194/КВ-08 від 23.12.2008  (том 1,а.с. 21- 26; том 5,а.с. 136-137).
          Вирішено в рахунок погашення   заборгованості ТОВ "Новекс Дім" перед ТОВ «Укрпромбанк»    за  кредитним договором № 194/КВ-08 від 23.12.2008 в розмірі 11 041   340,04 грн звернути стягнення, зокрема  на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, що розташована в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний, відповідно до укладеного ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ “Екстрім" іпотечного договору, посвідченого 29.12.2008 нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л., за реєстровим № 1902.
          Вказаним рішенням, яке набрало законної сили та є чинним, встановлено, що 23.12.2008  що ТОВ "Український промисловий банк"     (кредитор) та ТОВ "Новекс Дім" (позичальник ) уклали кредитний договір № 194/К-08 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).          З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором ТОВ "Укрпромбанк" та ТОВ "Екстрім"   уклали іпотечний договір, посвідчений 29.12.2008 нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л., за реєстровим № 1902, відповідно до умов якого ТОВ "Екстрім"    передало в заставу ТОВ "Укрпромбанк" земельну   ділянку площею 7,1566га, кадастровий № 2611092001220010123, розташовану в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний.
          На    виконання  названого рішення суду     від 16.06.2010 у справі № 1/21-22/96  видано наказ № 1769 від 20.09.2010, який ТОВ "Укрпромбанк" пред`явило до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
          Постановою головного державного виконавця  ВП №22191580 від 26.10.2010 ( з урахуванням постанови про внесення змін від 17.10.2011) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу № 1769 від 20.09.2010 (том 1,а.с. 27-29).
          Відповідно до пунктів 4, 5 вказаної постанови на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий № 2611092001220010123, розташовану в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний, накладено арешт на  заборонено здійснювати її відчуження.

          Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна    на підставі постанови  ВП №22191580 від 26.10.2010  про відкриття виконавчого провадження 01.11.2010 зареєстровано  арешт нерухомого майна,  реєстраційний номер обтяження 10433671 (том 2,а.с. 106).
           08.05.2014 зазначений арешт як вид обтяження перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №5586596 (том 2,а.с. 106).

          Постановою держаного виконавця  ВП № 22191580 від 21.11.2012  наказ суду № 1769 від 20.09.2010 повернено  стягувачу  у зв`язку з відсутністю покупців на земельну ділянку   та відмовою ТОВ "Укрпромбанк" залишити за собою земельну ділянку (том 1,а.с. 31-32).
          ТОВ "Укрпромбанк" повторно пред`явив наказ суду № 1769 від 20.09.2010 до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.
          Постановою ВП №35772370 від 21.12.2012 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу       № 1769 від 20.09.2010 (том 1,а.с. 33-34).
          Постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 14.05.2014 у справі №1/21-22/96 замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях ВП № 35772370 та ВП № 21785088 , а саме: ТОВ "Укрпромбанк" замінено  його правонаступником - ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"(том 1,а.с. 35-42).
          Згідно з вказаною постановою стягувача ТОВ "Укрпромбанк" замінено на ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" на підставі договору про передавання в управління непроданих активів №31-Л від  05.09.2013, укладеного  ТОВ "Укрпромбанк",  ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"та Національним банком України (том 4,а.с. 17-23).
          На підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду  від 14.05.2014 у справі №1/21-22/96  державний виконавець постанову  від   05.09.2014   ВП №35772370  про заміну  стягувача ТОВ "Укрпромбанк"  у виконавчому провадженні ВП №35772370 на  ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" (том 1,а.с. 44-45).
         01.10.2014 Реєстраційною службою  Бориспільського міськрайонного управління юстиції  Київської області  внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення  обтяження за №5586596  на підставі рішення Апеляційного суду Київської області б/н від 22.09.2014(том 2,а.с. 117).

          На другий день (02.10.2014) після  внесення  цього запису про припинення обтяження   був укладений      ПАТ "Дельта Банк" (іпотекодержатель) та   ТОВ   "Екстрім" (іпотекодавець)  вказаний вище договір про задоволення вимог іпотекодержателя,  визнання недійсним якого є предметом даного спору. 
         Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області  від 26.10.2017 (том 3,а.с. 31-33)  суд ухвалив звернутися із запитом до Апеляційного суду Київської області про надання      інформації, чи приймалось      судове рішення від 22.09.2014(номер справи в реєстрі обтяжень не зазначено) стосовно скасування обтяження - арешту на нерухоме майно, що накладений Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 01.11.2010  на земельну ділянку кадастровий номер № 2611092001:22:001:01123 площею 7,15 га, яка належала на праві власності ТОВ "Екстрім", та зобов`язав  Бориспільське міськрайонне управління юстиції у Київській області надати суду  копії документів, на підставі яких було зареєстроване припинення обтяження (арешту) нерухомого майна.
          Керівник апарату Апеляційного суду Київської області листом від 03.11.2017 №03-18/369/17  повідомив, що за даними автоматизованої системи документообігу суду 22.09.2014 Апеляційним судом Київської області не ухвалювалось рішення щодо скасування обтяження - арешту на нерухоме майно, накладеного Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 01.11.2010 на земельну ділянку кадастровий номер № 2611092001:22:001:01123 площею 7,15 га, яка належала на праві власності ТОВ "Екстрім" (том 3,а.с. 94).
          Докази виконання Бориспільським міськрайонним управлінням юстиції у Київській області вимог, викладених в ухвалі суду, в матеріалах справи відсутні.          
          24.05.2016     ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "НВС-Трейдінг" (новий кредитор) уклали договір     про відступлення права вимоги(том 1, а.с. 46-49), за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває  всі права вимоги та інші права, що належать  первісному в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі, зокрема  кредитного договору  № 194/К-08 від 23.12.2008, укладеного ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Новекс дім». Зобов`язання боржника за цим договором  забезпечуються, зокрема  іпотечним договором №1902 від 29.12.2008, укладеним ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ    "Екстрім"  .
       Відповідно до п.1.4 договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У зв`язку з відступленням права вимоги за основними договорами, новому кредитору передається право на отримання задоволення своїх вимог до боржника, в тому числі і за рахунок договору забезпечення. До нового кредитора згідно з ст.ст. 514, 516 ЦК України  переходять права, які забезпечують зобов`язання боржника за основини договорами, зокрема, 
            Згідно з п.1.5 договору (в редакції додаткової угоди від 07.07.2016, том 4, а.с.15-16)  всі права та обов`язки за договорами забезпечення переходять до нового кредитора разом з правами, що визначені основними договорами, в момент, визначений п.1.3 цього договору, за винятком прав і обов`язків за іпотечними договорами, момент переходу яких до нового кредитора визначається на підставі угод, укладених у визначеному законом порядку. 

          ТОВ "НВС-Трейдінг" надіслало боржникам – ТОВ «Новекс дім» та ТОВ «Екстрім» повідомлення  про відступлення права вимоги за кредитним договором № 194/К-08 від 23.12.2008 і за забезпечувальними договорами   (том 1.а.с. 51).
          На підставі договору про відступлення права вимоги від 24.05.2016, укладеного ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"  та ТОВ "НВС-Трейдінг", ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.2016       у справі №1/21-22/96     замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях ВП № 35772370 та ВП № 21785088, що перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання рішень ДВС України, з ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" на ТОВ "НВС-Трейдінг" (том 1,а.с. 52-56).
          Поряд з тим,  державним виконавцем винесено постанову  від 12.02.2015 ВП №35772370  про  повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно з якою наказ Господарського суду Івано-Франківської області №1769 від 20.09.2010 повернено стягувачу  у зв`язку з тим, що в ході виконавчого провадження  на підставі  інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виконавець встановив, що  земельна ділянка площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, розташована в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний, перебувала в іпотеці у ПАТ «Дельта Банк» та відповідно до запису про право власності №5588079 від 02.10.2014 право власності на цю земельну ділянку  у боржника (ТОВ    "Екстрім") припинено (том 1,а.с. 57-58).
Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача 2  не підлягає до задоволення з таких підстав.
          Згідно з  ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент укладення іпотечних договорів від 21.02.2007 № 152-Д та від 29.12.2008 № 1902) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 

          Відповідно до ч. 1 ст. 13 вказаного Закону предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об`єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об`єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.
          Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки наступним іпотекодержателем попередній іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов`язання перед попереднім іпотекодержателем ще не настав. Якщо попередній іпотекодержатель не скористався цим правом, попередня іпотека є дійсною до повного задоволення вимоги попереднього іпотекодержателя за основним зобов`язанням, а право власності на предмет іпотеки переходить до нового власника разом з обтяженням цього майна попередньою іпотекою.
          Частиною 6 вказаної статті передбачено, що при зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог.

          За приписами ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
          Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на      предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з метою забезпечення виконання  ТОВ "Новекс Дім" своїх зобов`язань за кредитними договорами №70/К-07 від 21.02.2007  та  № 194/К-08  від 23.12.2008, укладеними   ТОВ "Новекс Дім"   (позичальником) з ТОВ "Укрпромбанк"( банком),  ТОВ "Екстрім" передав в іпотеку ТОВ "Укрпромбанк" за договорами   іпотеки від 21.02.2007 № 152-Д  (для забезпечення виконання кредитного договору №70/К-07 від 21.02.2007) та від 29.12.2008 № 1902 ( для забезпечення виконання  кредитного договору № 194/К-08  від 23.12.2008), земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, розташовану в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний.
          Тобто земельна   ділянка площею 7,1566 га, кадастровий № 2611092001220010123, була двічі передана в іпотеку  одному і тому ж іпотекодержателю  за двома різними договорами іпотеки з метою забезпечення виконання двох різних кредитних договорів, укладених одними і тими ж сторонами.
          У  зв`язку з порушенням позичальником (ТОВ «Новекс Дім») умов кредитного договору № 194/К-08 від 23.12.2008 ТОВ "Укрпромбанк" звернулося до суду з позовом до   позичальника (ТОВ "Новекс Дім") та іпотекодавця (ТОВ "Екстрім" ) про звернення стягнення на предмет іпотеки.
          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2010 у справі № 1/21-22/96 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.12.2010)           позов задоволено. В рахунок погашення    заборгованості за кредитним договором № 194/КВ-08 від 23.12.2008 звернено стягнення на    земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123, відповідно до іпотечного договору від 29.12.2008  № 1902, укладеного  ТОВ "Укрпромбанк"  та ТОВ “Екстрім".
          На     виконання вказаного рішення суд   видав наказ № 1769 від 20.09.2010, який  ТОВ "Укрпромбанк" пред`явив до примусового виконання.
          Отже, ТОВ "Укрпромбанк" за власною ініціативою вирішило звернути стягнення на предмет іпотеки саме за кредитним договором № 194/К-08 від 23.12.2008.   
          Постановою державного виконавця  ВП №22191580 від 26.10.2010 (з урахуванням постанови про внесення змін від 17.10.2011) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу суду № 1769 від 20.09.2010, на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий № 2611092001220010123,  накладено арешт  та заборонено здійснювати її відчуження.
          Арешт земельної ділянки  був зареєстрований 01.11.2010 у встановленому законом порядку, а 08.05.2014 зазначений арешт як вид обтяження перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №5586596 (том 2,а.с. 106).

          Відповідно до   ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження"   (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) арешт      майна      боржника      застосовується      для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може      накладатися      державним виконавцем шляхом      винесення постанови      про      арешт      майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
          Після звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2010 у справі № 1/21-22/96 та накладення арешту на спірну ділянку, ТОВ "Укрпромбанк" на підставі договору про передачу активів в рахунок погашення заборгованості від 12.03.2011 передало  ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитним договором № 70/К-07 від 21.02.2007    та за договором іпотеки від 21.02.2007.
          В подальшому, 02.10.2014 ПАТ "Дельта Банк" (іпотекодержатель) та   ТОВ   "Екстрім" (іпотекодавець) уклали оспорюваний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого ТОВ   "Екстрім"   у добровільному порядку передало ПАТ "Дельта Банк"   у власність земельну   ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123,в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Новекс Дім" за кредитним   договором   №70/К-07 від 21.02.2007   та на виконання іпотечного договору №152-Д від 21.02.2007, який посвідчений нотаріально.
          Статтею 55 Закону України "Про нотаріат"   (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) передбачено, що угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на            набуття такого майна у власність у майбутньому. 
          При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.
          В  разі  наявності  заборони  угода  про  відчуження   майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у  разі  згоди  кредитора  і набувача на переведення боргу на набувача. 
          Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (в редакції, чинній на момент вчинення оспорюваного правочину), при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
    Як вказано вище, постановою про відкриття виконавчого провадження    №22191580 від 26.10.2010 на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №2611092001220010123 накладено арешт та заборонено її відчуження.   Арешт земельної ділянки  був зареєстрований 01.11.2010 у встановленому законом порядку, а 08.05.2014 зазначений арешт як вид обтяження перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №5586596  
          Згідно з ч.2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у  разі  прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за  постановою  державного  виконавця  не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу  (установі),  якому  була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. 
   Матеріалами справи підтверджено, що арешт на земельну ділянку,  накладений постановою  ВП  №22191580 від 26.10.2010, був припинений 01.10.2014 на підставі рішення  Апеляційного суду Київської області б/н від 22.09.2014, яке судом не ухвалювалося, що підтверджено листом –відповіддю Апеляційного суду Київської області від  03.11.2017 №03-18/369/17.

          Інших доказів на підтвердження правомірності зняття арешту  із земельної ділянки  та заборони її відчуження,   в порядку, передбаченому   ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження",  суду не надано.

          Відтак апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані  доводи скаржника про відсутність  обтяжень предмета іпотеки, які  б могли перешкодити  укладенню оспорюваного договору та вчиненню подальших реєстраційних дій.

          Матеріалами справи підтверджено, що постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 14.05.2014 у справі №1/21-22/96 та  постановою державного виконавця   від   05.09.2014   ВП №35772370  замінено   стягувача -  ТОВ "Укрпромбанк"  у виконавчому провадженні ВП №35772370 на  ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал".
        Доказів на підтвердження наявності згоди кредитора і набувача(ТОВ "Укрпромбанк" та  ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал") відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про нотаріат» на     відчуження   земельної ділянки, обтяженої боргом,  суду не надано.
          В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" посилається також на те,  що арешт земельної ділянки в рамках виконавчого провадження був накладений пізніше (26.10.2010), ніж зареєстрована(21.02.2007)  іпотека за іпотечним договором №152-Д ,  і він володіє вищим пріоритетом  щодо предмета іпотеки (земельної ділянки площею 7,1566 га  кадастровий номер 2611092001:22:001:0123), тому наявність такого арешту не може бути перешкодою для задоволення іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» права на звернення стягнення на майно; що  договір  про відступлення права вимоги від 24.05.2016 укладений у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, не надано передбачених п.1.5 цього договору  додаткових угод, тому позивач не набув  прав іпотекодержателя за іпотечним договором №1902 від 29.12.2008.
          Апеляційний суд відхиляє ці доводи скаржника оскільки оцінку договору  про відступлення права вимоги від 24.05.2016 та наслідкам його укладення було надано судом в межах справи №1/21-22/96, а саме: на підставі вказаного договору ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 у справі №1/21-22/96     замінено  стягувача - ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" у виконавчих провадженнях ВП № 35772370 та ВП № 21785088  на ТОВ "НВС-Трейдінг" ( позивача у даній справі № 909/32/17 ). Ця ухвала суду є чинною.
           Верховний Суд у постанові від 16.09.2019 у даній справі( № 909/32/17) вказав, що  спірні правовідносини стосуються не звернення стягнення на предмет іпотеки, не питання виникнення пріоритету іпотеки, не питання дійсності вимог позивача, тим паче, за наявності чинного судового рішення про заміну його стягувачем у виконавчому провадженні, а стосуються визнання недійсним договору  від 02.10.2014, який, за твердженнями позивача, був укладений з порушенням норм законодавства, у зв`язку з чим суди повинні встановити наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним договору на підставі викладених у позовній заяві доводів, а не усунувшись від цього,   досліджувати будь-які інші обставини.
           Частиною 1   ст. 202 ЦК України   передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
        Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу( ч. 1 ст. 215 ЦК України).
          Таким чином, наявність рішення суду від  16.06.2010  у справі №1/21-22/96 про звернення стягнення на  земельну ділянку площею 7,1566 га  кадастровий номер 2611092001:22:001:0123, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором   № 194 /КВ-08 від  23.12.2008, яке  відповідно до  ст. 124 Конституції України  було і залишається дотепер  обов`язковим до виконання, та наявність  обтяжень  у вигляді арешту (заборони відчуження)   цієї  земельної ділянки, накладеного  26.10.2010 (зареєстрованого 01.11.2010) при виконанні названого рішення суду, який було припинено на підставі рішення суду, що взагалі не ухвалювалося,  є перешкодою в силу закону  для відчуження  02.10.2014  земельної ділянки  площею 7,1566 га,  кадастровий номер 2611092001:22:001:0123,  в рахунок погашення заборгованості  за іншим кредитним договором  та  вчинення нотаріусом відповідних реєстраційних дій. 
          На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновками суду  першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсним  договору про задоволення вимог іпотекодержателя  від 02.10.2014 та  вважає  рішення суду першої інстанції про задоволення позову законним і обгрунтованим. 

Згідно з   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Відповідно до   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених   ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав апеляційним судом також не встановлено.
          Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу    - без задоволення.
          Відповідно до     ст. 129 ГПК України     судовий збір, сплачений скаржником     при поданні апеляційної скарги,     покладається на скаржника.
          Керуючись ст.ст.   86,   129,236,   269,   270,   275,   276,   281,   282,   284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2020 у справі №909/32/17 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені   ст. 288-291 ГПК України.
4.   Справу повернути до місцевого господарського суду.
Повна постанова складена 08.10.2020  
Головуючий суддя                                                    М.І. Хабіб                                                                                                    
Суддя                                         В.М. Гриців
Суддя                                                                               О.В. Зварич