ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 р.	Справа № 440/2138/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання   Губарєвої В.А.,
представника відповідача - Кулявіної К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 04.08.20 по справі № 440/2138/20
за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до              Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області 
про визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів,
ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1 , позивач), звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі по тексту - ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень просила суд: визнати протиправними та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 40 від 12.03.2020.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказала на відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення, прийнятого відповідачем в порушення вимог ч.7 ст.27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", оскільки експертизу проведено понад 14 днів від дня прийняття рішення про проведення експертизи, і не на предмет того чи продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, а на відповідність відібраних зразків продукції ДСТУ ЕN60335-1:2017, ДСТУ ЕN60335-2-14:2014, ДСТУ ЕN55014-1:2016 та ДСТУ ЕN61000-3-2-2016, що не відповідає первинній мети ініціювання експертизи та відібрання відповідних зразків. Також, посилаючись на вимоги ч. 10 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", вважає безпідставним продовження строку проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про незаконність складення акту перевірки (надісланий позивачу в березні 2020 року, в той час як датою складання акта є 22.10.2019) та, як наслідок, несвоєчасність прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 по справі № 440/2138/20 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 12.03.2020 № 40 та від 13.05.2020 № 95.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2102,00 грн.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 по справі № 440/2138/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на встановлення факту реалізації ФОП ОСОБА_1 продукції, яка не відповідає вимогам п. 12, п. 20, п. 28 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067, п. 17, п. 25, п. 32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015р. №1077, п. 7, п. 7.12, п. 7.12.Z1 ДСТУ EN 60335-1:2017 (ДСТУ EN 60335-2-14:2014) - протокол випробувань від 27.12.2019 № 10.1-5445, чому не було надано належної оцінки судом першої інстанції.
Вважає підтвердженим факт того, що кофемолка "VITEK", VT-7124BK, штрих.код - 6970435714275, 220-240 В, 50-60Гц, 150 Вт, 60г - не відповідає встановленим вимогам, з огляду на невідповідність вимогам маркування та інструкції, а саме: не в повному обсязі наведено положення про можливість використання кофемолки дітьми у віці від 8-ми років та особами з обмеженими фізичними, чуттєвими або розумовими можливостями або з недостатністю досвіду й знань, якщо вони перебувають під постійним наглядом або їх проінструктовано щодо безпечного використання приладу та вони зрозуміють можливість небезпеки; відсутнє положення проте, що очищення та обслуговування споживачем не повинні здійснювати діти без нагляду; висота літер менше мінімально допустимої 3мм.
Також, звертає увагу на те, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області, під час здійснення державного нагляду (контролю) було встановлено невідповідність продукції вимогам, зазначеним в експертизі та вимогам технічних регламентів, що зафіксовано актом перевірки характеристик продукції №000043.
Вказав на те, що з висновками експертизи позивача ознайомлено, в акті перевірки зауважень щодо проведеної перевірки та складеного акта позивачем не зазначено, а тому ФОП ОСОБА_1 фактично підтвердила наявність порушень.
Отже, посилаючись на викладені доводи вважає, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області правомірно прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 40 від 12.03.2020 про обмеження надання продукції на ринку, шляхом приведення продукції у відповідність та тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Позивач, не погодившись з доводами апеляційної скарги, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що продукція, що перевірялась відповідачем, відповідала вимогам існуючих регламентів. На пакуванні та документах продукції містилася інформація виробника/імпортера про найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу, що вбачається з фотокопій, які містяться в протоколах випробувань (вимірювань). За результатами експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних у позивача не було встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам. Зауважив, що норми ДСТУ ЕN 60335-1:2017, ДСТУ EN 60335-2-14:2014, ДСТУ ЕN 55014-1:2016, ДСТУ ЕN 61000-3-2-2016 не є обов`язковими для застосування в Україні та не перебувають у вільному безоплатному доступі.
Також позивачем було надано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
В судовому засіданні підтрима вимоги апеляційної скарги, з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд їх відхилити, а також відмовити в задоволенні клопотання  про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 09.10.2019 Головним управління Держпродспоживслужби в Полтавській області винесено наказ №3227-ОД "Про проведення планових перевірок", яким начальнику відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Литвин С.О., заступнику начальника відділ ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Ткаченку М.Я., головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Гермашевській В.О., головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Чупилку В.О. наказано провести планові перевірки характеристик продукції, з застосуванням засобів відеофіксації, зокрема, з питань перевірки по виду продукції - електричне та електронне обладнання: кухонна техніка (для збереження продуктів, для механічної та термічної обробки, для приготування кави, чаю, навоїв тощо); техніка для використання в побуті (пральні машини, холодильні прилади, кондиціонери повітря, пилососи, посудомийні машини, сушарки, побутові барабанні сушильні машини, праски, телевізори, комп`ютерна техніка тощо). Електричні лампи розжарення, в тому числі галогенові. Лампи люмінесцентні з умонтованим пускорегулювальним пристроєм, двоцокольні та одноцокольні. Освітлювальна апаратура. Відповідно до Секторального плану на 2019 рік за адресою Полтавська область, смт. Диканька, вул. Пушкіна, 11.
17 жовтня 2019 року відповідачем виписано направлення на проведення перевірки № 58 на ім`я заступника начальника відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Ткаченка М.Я., головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - Гермашевського В.О., головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Головного управління  Держпродспоживслужби в Полтавській області - Чупилка В.О. Зазначеним направленням доручено провести планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з 21.10.2019 по 22.10.2019 (а.с.13).
На виконання секторального плану державного ринкового нагляду на 2019 рік, відповідно до наказу від 09 жовтня 2019 №3227 - ОД "Про проведення планових перевірок" за направленням від 17 жовтня 2019 року №58 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області проведено планову перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Секторального плану державного ринкового нагляду на 2019 рік, затвердженого державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, на вид продукції що перевірявся поширюється дія Постанови КМ України від 16.12.2015 №1067 "Про затвердження технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання" та Постанови КМУ від 16.12.2015 №1077 "Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання".
За результатами проведення перевірки відповідачем складено акт перевірки характеристик продукції № 000043 від 22.10.2019, яким зафіксовано, зокрема, порушення вимог законодавства, виявлені під час проведення перевірки, а саме: реалізацію продукції, що не відповідає встановленим вимога кофемолка "VITEK" VT-7124ВК, код: 6970435714275, 220 - 240 В, 50 - 60Гц, 150 Вт, 60 г, дата виробництва не зазначена, згідно пакування вироблено в Китаї, на продукції відсутнє найменування виробника, імпортера та їх контактна поштова адреса, згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, чим порушено п. 12, п. 20, п. 28 постанови КМ України від 16.12.2015 №1067 "Про затвердження регламенту низьковольтного електричного обладнання"; п. 17, п. 32 ПКМУ від 16.12.2015 №1077 "Про затвердження технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання" (а.с.16-18).
22 жовтня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області прийнято рішення про відбір зразків продукції № 000010 у ФОП ОСОБА_1 . У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до Законів України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у суб`єкта господарювання з 22 жовтня 2019 року проводиться перевірка характеристик продукції. Продукція, яка перевіряється, вважається небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам. Для проведення експертизи (випробування) продукції прийнято рішення про необхідність відбору наведених у таблиці зразків продукції, зокрема, кофемолки "VITEK" VT-7124ВК, код: 6970435714275, країна виробник КНР (а.с.14).
22 жовтня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області, складено акт відбору зразків №000010 (а.с.15). 
23 жовтня 2019 року відповідачем винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №558, яким вжито обмежувальний захід шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку на строк проведення експертизи (випробування) кофемолки "VITEK" VT-7124ВК, код: 6970435714275, 220 - 240 В, 50 - 60Гц, 150 Вт, 60 г, дата виробництва не зазначена, згідно пакування вироблено в Китаї. Строк виконання - на строк проведення експертизи. Обґрунтуванням вказаного рішення є встановлення в ході проведення планової виїзної передвіки у суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 реалізації останньою продукції, яка за попереднім обстеженням зразків продукції є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, що відповідно до вимог ст. 23. 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є підставою для відбору та експертизи зразків продукції.
12 березня 2020 року Головний управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 40, яке містить вимогу про повернення розповсюджувачем всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває в реалізації, виробнику / імпортеру, кожному у ланцюгу постачання для приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. В разі неможливості повернення такої продукції - привести до стану, що виключає використання такої продукції. Термін виконання 30 квітня 2020 року (а.с.76-77).
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів небезпечності перевіряємої продукції ФОП ОСОБА_1 та відсутності підстав для застосування обмежувальних заходів, передбачених статтями 28-32 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до продукції кофемолка "VITEK" VT-7124ВК, що зумовлює визнання протиправним рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року №40 та його скасування.
Також, з огляду на прийняття відповідачем рішення про вжиття обмежувальних заходів від 13 травня 2020 року №95, яке винесено відповідачем за результатами розгляду акту перевірку стану виконання рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року №40, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 13 травня 2020 року №95.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 цього Закону ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види (типи), категорії та/або групи продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.
Відповідно до ч. 10 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів.
У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до одержання органом ринкового нагляду результатів експертизи (випробування).
Продовження строку проведення перевірки не допускається.
З наявного в матеріалах справи акту перевірки характеристик продукції №000043 від 22 жовтня 2019 року вбачається, що перевірка позивача почалася 22.10.2019 та закінчилася 12.03.2020 (т. 1 а.с. 16 зворотній бік).
Згідно з протоколом випробувань на відповідність кофемолки "Vitek" VT-7124BK вимогам ДСТУ EN 60335-1:2017 та ДСТУ EN 60335-2-14:2014, а також протоколу вимірювань на відповідність кофемолки "Vitek" VT-7124BK вимогам ДСТУ EN 55014-1:2016 та ДСТУ EN 61000-3-2-2016, випробування та вимірювання відібраної продукції проведено з 13.12.2019 по 19.12.2019. При цьому, протоколи затверджено 27.12.2019 (т. 1 а.с. 46, 67).
Отже, проведення експертизи (випробування) фактично завершилось 27.12.2019.
З встановлених судом фактичних обставин вбачається, що строк проведення перевірки в силу ч.10 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" міг бути зупинений лише на час проведення експертизи, а саме, до 27.12.2019, що з урахуванням строку проведення перевірки (п`ять робочих днів) та дати складання акту (12.03.2020) свідчить про порушення відповідачем вказаної норми права, безпідставне продовження відповідачем строку перевірки до 12.03.2020 після проведеної експертизи та ставить під сумнів її результати.
Статтею 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;
вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;
надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;
застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Частиною 2 ст. 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника.
Згідно зі ст. 15 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків.
Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акта підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою.
В акті відбору зразків продукції зазначаються:
місце і дата складення акта;
номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції, посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснюють їх відбір;
найменування та місцезнаходження юридичної особи та/або її відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, в яких здійснюється відбір зразків продукції;
посада та прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої особи суб`єкта господарювання;
перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків.
Форма акта відбору зразків затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", експертиза (випробування) зразків продукції проводиться у випробувальних лабораторіях чи інших організаціях, акредитованих на право проведення таких робіт Національним органом з акредитації, на підставі договорів, укладених з ними органами ринкового нагляду.
Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", строк проведення експертизи (випробування) зразків продукції не може перевищувати чотирнадцяти робочих днів з дня прийняття рішення про її проведення.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно направлення на проведення перевірки № 58 від 17 жовтня 2019 року перевірку ФОП ОСОБА_1 розпочато з 21.10.2019 (а.с.13).
22.10.2020 головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області для проведення експертизи (випробування) продукції прийнято рішення про необхідність відбору наведених у таблиці зразків продукції, зокрема, кофемолки "VITEK" VT-7124ВК та складено акт відбору зразків №000010 (а.с.14-15).
Отже, з огляду на прийняття рішення про відбір зразків продукції 22.10.2020, строк проведення експертизи (випробування) зразків продукції повинен закінчитися до 11.11.2019 включно, однак, матеріалами справи підтверджено, що проведення експертизи (випробування) розпочалося 13.12.2019 та фактично завершилось 27.12.2019.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у вищезазначений строк експертизу (випробування) відібраних у позивача зразків проведено не було, що свідчить про порушення відповідачем строку для проведення експертизи (випробування).
Згідно з ч. 6. ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
З наявного в матеріалах справи акту перевірки характеристик продукції № 000043 від 22.10.2019 вбачається, що даний акт не містить відомостей про ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності якого здійснювався захід.
Крім зазначеного, акт було складено 22.10.2019 та направлений позивачу лише в березні 2020 року, при тому, що останнім днем перевірки згідно законодавчих вимог мало бути - 27.12.2019, в той час як в акті перевірки останнім днем перевірки зазначено 12.03.2020.
Також, акт направлений позивачу поштовим відправленням, при тому, що відсутня відмітка про відмову позивача від отримання акту.
Таким чином, колегія суддів вказує на порушення відповідачем вимог ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" при складанні та направленні акту перевірки характеристик продукції № 000043 від 22.10.2019.
Крім того, відповідачем не надані докази забезпечення відповідачем права позивача, передбаченого п.4 ч.1 ст. 7 Закону України Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", бути присутнім під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з ч. 9 ст. ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).
Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).
Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.
З огляду на вищезазначені норми, відповідач повинен був у разі виявлення за результатами перевірки порушень протягом п`яти робочих днів з дня завершення такої перевірки скласти відповідний розпорядчий документ.
Таким розпорядчим документом, який складається органом ринкового нагляду є рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Позивачем вказано про отримання 30.03.2020 листа "Щодо результатів планової перевірки", яким повідомлялося, що відповідно до результатів експертизи (випробувань) та виявлених порушень Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області, було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 38, № 39, № 40 від 12.03.2020, виконання яких покладено на позивача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначений лист не містить ані номеру, ані дати його складання (т. 1 а.с. 71-73).
12.03.2020 рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 40 відповідачем вжито обмежувальний (корегувальний) захід у вигляді обмеження надання продукції на ринку, приведення продукції у відповідність до встановлених вимог; тимчасова заборона надання продукції на ринку.
Враховуючи, що відповідно до вимог чинного законодавства останнім днем перевірки позивача має становити останній день проведення експертизи (27.12.2019), яка була проведена зі значним пропуском встановленого законом строку, відповідачем не було вчасно складено та прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (протягом п`яти робочих днів починаючи з 27.12.2019).
Таким чином, колегія суддів вказує на порушення відповідачем при прийнятті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 40 від 12.03.2020 вимог ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
З приводу виявлених порушень, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення від 12.03.2020 прийнято на підставі акту перевірки характеристик продукції № 000043 від 22.10.2019, протоколу випробувань від 27.12.2019 № 10.1-5445 та протоколу вимірювань від 27.12.2019 № 10.1-5445-1, сценарного плану ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція.
В обґрунтуванні даного рішення відповідачем покладено висновки акту про встановлення реалізації продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, зокрема, встановлена відсутність на реалізуємій позивачем кофемолці "VITEK" VT-7124ВК, код: 6970435714275, 220 - 240 В, 50 - 60Гц, 150 Вт, 60 г, (дата виробництва не зазначена, згідно пакування вироблено в Китаї) найменування виробника, імпортера та його контактна поштова адреса, згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, чим порушено п. 20, п. 28 ПКМУ від 16.12.2015 №1067 "Про затвердження регламенту низьковольтного електричного обладнання"; п. 25, п. 32 ПКМУ від 16.12.2015 №1077 "Про затвердження технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання".
При цьому, за результатами експертизи, проведеної Державним підприємством "Полтавський регіональний найково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо продукції встановлено невідповідність вимогам маркування та інструкції, а саме не в повному обсязі наведено положення  про можливість використання кофемолки дітьми у віці від 8-ми років та особами з обмеженими фізичними, чуттєвими або розумовими можливостями або з недостатністю досвіду й знань, якщо вони перебувають під постійним наглядом або їх проінструктовано щодо безпечного використання приладу та вони зрозуміють можливість небезпеки; відсутнє положення проте, що очищення та обслуговування споживачем не повинні здійснювати діти без нагляду; висота літер менше мінімально допустимої 3мм, чим порушено вимоги п. 7, п. 7.12, п. 7.12Z1 ДСТУ EN 60335-1:2017.
Згідно з ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам проводиться відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.
З наведеної норми вбачається, що саме шляхом проведення експертизи (випробування) має бути встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
З аналізу наведеної норми вбачається, що відбір продукції для проведення експертизи відбувається лише у тому разі коли є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
Відповідач стверджує, що кофемолка "VITEK" VT-7124ВК є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
При цьому, колегія суддів зауважує, що експертиза відібраних зразків була проведена на предмет їх відповідності вимогам ДСТУ ЕN60335-1:2017 та ДСТУ ЕN 60335-2-14:2014, ДСТУ ЕN 55014-1:2016, ДСТУ ЕN61000-3-2- 2016, а не на предмет того, чи продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
Крім зазначеного, відповідачем не доведено, що продукція, яка перевірялася не відповідала вимогам існуючих регламентів. 
Існуючими регламентами, зокрема, п. 17, 25 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1077, п. 12, 20 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067 передбачено можливість зазначення такої інформації не лише безпосередньо на продукції, а й на її пакуванні чи в документі, що супроводжує таку апаратуру.
Так, відповідачем не спростовано, що на пакуванні та документах продукції містилася інформація виробника/імпортера про найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу, що в свою чергу підтверджується протоколами випробувань (вимірювань).
Згідно наявної в матеріалах справи фотокопії упаковки кофемолки "VITEK" VT-7124ВК встановлено, що вона містить інформацію про виробника, країну виготовлення, адресу імпортера.
Таким чином, колегія суддів вважає непідтвердженими доводи щодо невідповідності кофемолки "VITEK" VT-7124ВК п. 20, п. 28 ПКМУ від 16.12.2015 №1067 "Про затвердження регламенту низьковольтного електричного обладнання" та п. 25, п. 32 ПКМУ від 16.12.2015 №1077 "Про затвердження технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва; ризик - можливість виникнення та вірогідні масштаби наслідків негативного впливу протягом певного періоду часу.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" безпечна нехарчова продукція (далі - продукція) - будь-яка продукція, яка за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування) не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, які вважаються прийнятними і не створюють загрози суспільним інтересам, з урахуванням: характеристик продукції, у тому числі її складу, упаковки, вимог щодо встановлення і технічного обслуговування; впливу продукції на іншу продукцію, якщо вона буде використовуватися разом з нею; попереджень, що містяться на етикетці продукції, в інструкції з її використання та знищення, а також в іншій інформації стосовно продукції; застережень щодо споживання чи використання продукції певними категоріями населення (дітьми, вагітними жінками, людьми похилого віку тощо); вилучення з обігу - будь-який захід, спрямований на запобігання наданню на ринку продукції, що знаходиться в ланцюгу постачання продукції; небезпечна нехарчова продукція - будь-яка продукція, що не відповідає визначенню терміна "безпечна нехарчова продукція", зазначеному у цій статті.
Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що продукція вважається безпечною, якщо вона відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції, встановленим законодавством.
У разі відсутності вимог щодо забезпечення безпечності продукції, визначених частиною першою цієї статті, відповідна продукція вважається безпечною, якщо орган державного ринкового нагляду не доведе, що така продукція є небезпечною.
Доказом безпечності продукції є її відповідність національним стандартам, що гармонізовані з відповідними європейськими стандартами. Перелік таких гармонізованих національних стандартів формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації. Цей перелік станом на 1 січня щороку оприлюднюється шляхом його опублікування у друкованому засобі масової інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації (у разі його відсутності - у друкованому засобі масової інформації, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації.
У разі відсутності вимог щодо забезпечення безпечності продукції, визначених частиною першою цієї статті, або за відсутності чи незастосуванні національних стандартів, визначених частиною третьою цієї статті, орган державного ринкового нагляду під час доведення того, що продукція є небезпечною, може враховувати в такій послідовності:
1) національні стандарти інших держав щодо забезпечення безпечності продукції, гармонізовані з відповідними європейськими та міжнародними стандартами;
2) регіональні стандарти щодо забезпечення безпечності продукції відповідно до міжнародних договорів України;
3) стандарти України щодо забезпечення безпечності продукції, крім визначених частиною третьою цієї статті;
4) кодекси усталеної практики із забезпечення безпечності продукції у відповідних галузях;
5) досягнення науки і техніки у сфері безпечності продукції;
6) очікування споживачів (користувачів) щодо безпечності продукції за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов її використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування).
Продукція не може вважатися небезпечною лише з тих підстав, що є можливості досягнення вищого рівня безпечності продукції або що на ринку пропонується інша продукція, яка становить менший ступінь ризику.
За результатами експертизи зразків продукції, відібраної у позивача не було встановлено, що вона є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, як і не було встановлено порушення норм Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.112.2015 №1067 та Технічного регламенту електромагнітної сумісності обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077. Також експертизою не встановлено, що продукція є небезпечною в розумінні Закону України "Загальну безпечність нехарчової продукції".
За результатами експертизи встановлено лише незначну невідповідність відібраної продукції нормам ДСТУ EN 60335-1:2017 в частині відсутності положень про використання продукції дітьми до 8 років та осіб з обмеженими можливостями та висоти символів у такій інструкції, що не може слугувати доказом небезпечності продукції.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, без дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме: не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, без з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, несвоєчасно, тобто без дотримання розумних строків.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, під час розгляду справи ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не було надано належних та допустимих доказів небезпечності продукції кофемолка "VITEK" VT-7124ВК такою мірою, щоб це було підставою для її віднесення до товарів, що не відповідають критеріям безпечності для здоров`я людини, які не можуть використовуватись та мають бути вилучені з обігу. 
Таким чином, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування обмежувальних заходів передбачених статтями 28 - 32 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до продукції кофемолка "VITEK" VT-7124ВК та, як наслідок, необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року №40.
Крім зазначеного, матеріалами справи підтверджено, що 12 травня 2020 року відповідачем проведено перевірку стану виконання, зокрема, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року №40, за результатами якої складено акт №00002. Вказаним актом зафіксовано, що результат виконання вказаного рішення не може бути визнано результативним. У зв`язку із зазначеним, 13 травня 2020 року відповідачем винесено рішення № 92 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року № 40 та рішення про вжиття обмежувальних заходів від 13 травня 2020 року № 95.
Отже, рішення про вжиття обмежувальних заходів від 13 травня 2020 року № 95 винесено відповідачем за результатами розгляду акту перевірки стану виконання рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року № 40.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В справі "East/West Alliance Limited" проти України" (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).
Таким чином, враховуючи встановлення протиправності рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 12 березня 2020 року №40, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про вжиття обмежувальних заходів від 13 травня 2020 року №95, захистивши права позивача належним чином.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Також, позивачем разом із відзивом на апеляційну скаргу надано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому вона просить суд апеляційної інстанції стягнути на її користь витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Згідно п.п. 1, 2 частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підстав доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Між позивачем та адвокатом Олійник О.О. складено договір про надання правової допомоги №1 від 12.10.2020.  
З матеріалів справи вбачається, що позивачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було понесено витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 3000,00 грн, що підтверджується доданими до відзиву на апеляційну скаргу документами, а саме: договором про надання правової допомоги № 1 від 12.10.2020, детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правової допомоги № 1 від 12.10.2020, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ПТ № 3695 від 06.10.2020, квитанцією № 1 від 13.10.2020 (т. 2 а.с. 34-37)
Загальну суму правничої допомоги для розгляду справи позивачем визначено у розмірі 3000,00 грн (затрачено загалом 3 год. 00 хв.).
Положеннями статті 134 КАС України особі надано право на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано в кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру.
Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 дійшов висновків про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, в постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд дійшов висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
Дослідивши заяву позивача та надані документи, колегія суддів вважає, що витрати ФОП ОСОБА_1 на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, які були сплачені за: ознайомлення з документами, матеріалами адміністративної справи №440/2138/20 наданими довірителем, розрозбка та погодження правової позиції у цій справі (1 год), складання відзиву на апеляційну скаргу (1 год. 30 хв.), складання заяви про поновлення пропущеного строку (15 хв.) та складання клопотання про стягнення витрат на професійну допомогу (15 хв.), з розрахунку гонорар за одну годину роботи адвоката складає 1000,00 грн, є обґрунтованими, співмірними з заявленими позовними вимогами та підтвердженими.
Доводи Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, які викладені в апеляційній скарзі про зменшення витрат на оплату правничої допомоги колегією суддів відхиляються, оскільки обрахунок гонорару адвоката ФОП ОСОБА_1 - Олійника О.О. , є таким, що відповідає нормам законодавства та не повинен співвідноситись до заробітної плати штатного працівника в Полтавській області, так як останні, на відміну від адвоката, не повинні нести жодних витрат на здійснення своєї діяльності з власних коштів. Також адвокат, не будучи найманим працівником, забезпечує себе роботою самостійно та самостійно сплачує податки за свою професійну діяльність з доходу, який отримує.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність у ФОП ОСОБА_1 права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 3000 грн.
Посилання ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області на співмірність предмету розгляду у цій справі та гонорару адвоката колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області не наведено жодних обґрунтованих доводів щодо неспівмірності заявленої суми відшкодування на правничу допомогу адвоката. Твердження відповідача про те, що розробка та погодження правової позиції у справі є безпідставною, оскільки адвокат є професіоналом у галузі права є необґрунтованою, оскільки для надання кваліфікованої допомоги клієнту адвокат, у будь-якому випадку, має витрати певний час для ознайомлення з матеріалами справи та формуванням належним чином обґрунтованої правової позиції, виходячи з нормативно правого регулювання, чинного на час виникнення спірних відносин. 
Колегія суддів наголошує, що в адміністративному судочинстві інститут стягнення витрат на правничу допомогу з суб`єкта владних повноважень покликаний на те, щоб такі суб`єкти владних повноважень діяли у суворій відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновків про необґрунтованість клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч.4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 по справі № 440/2138/20 залишити без змін.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, 36020, код ЄДРПОУ 40358617) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено 18.11.2020.