Постанова
Іменем  України                         
 
16 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/6060/18
 
провадження № 61-22878 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                               Шиповича В. В.,                    
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «ОТП Банк»;
представник позивача - Ігнатенко Марія Вікторівна;
відповідач -  ОСОБА_1 ;
представник відповідача - ОСОБА_2 ;
третя особа - приватне підприємство «Компанія Енерджи»;
представник третьої особи - Яценко Сергій Анатолійович;
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Ящук Т. І.,  
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року акціонерне товариство «ОТП Банк»(далі - АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Компанія Енерджи» (далі - ПП «Компанія Енерджи»), про стягнення заборгованості.
 
Позов мотивовано тим, що 16 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого    є АТ «ОТП Банк», та ПП «Компанія Енерджи» було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до пункту 1.1 якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена. Якість банківських послуг відповідає стандартам банку. Банківські послуги можуть надаватися в будь-якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої сторони письмово дійшли згоди. Ліміт банківської послуги може змінюватися шляхом укладення додаткових договорів про зміну договору. Детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонами в пунктах 28-31 договору.
За умовами пункту 28.1 договору сторони погодили надання кредитної лінії з лімітом 11 500 000 грн, з датою припинення чинності 15 травня 2020 року включно. Строк траншу - 120 календарних днів, якщо інше письмово не домовлено сторонами. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21,0 % річних.
Згідно з пунктом 28.2 договору сторони визначили надання овердрафту з лімітом 1 500 000 грн, з датою припинення чинності 15 травня 2018 року. Сума кожного траншу підлягає поверненню клієнтом протягом 30 календарних днів з дати надання такого траншу за обставини, що на момент надання такого траншу не існувало заборгованості клієнта перед банком за такою банківською послугою як овердрафт. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21,0 % річних.
Відповідно до пункту 34.1 договору Генеральний ліміт зобов`язань дорівнює 13 000 000 грн.
Генеральний строк зобов`язань становить період з дати укладення договору до 31 травня 2020 року (пункт 34.2 договору).
У той же день для забезпечення виконання договору про надання банківських послуг, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ПП «Компанія Енерджи», між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель як солідарний боржник відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання)                                    ПП «Компанія Енерджи» боргових зобов`язань. 
ПП «Компанія Енерджи», як і поручитель, зобов`язання за договором овердрафту та договором поруки належним чином не виконували, унаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 серпня 2018 року складала                  1 082 565 грн 32 коп., з яких: заборгованість по тілу овердрафту у розмірі                    739 120 грн 30 коп.; заборгованість по відсоткам у розмірі 11 906 грн 93 коп.;  заборгованість по пені у розмірі 331 538 грн 09 коп.
З урахуванням викладеного, уточнивши позовні вимоги, АТ «ОТП Банк» просило суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу по овердрафту, а також понесені банком судові витрати.
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 пред`явила зустрічний позов до АТ «ОТП Банк», третя особа - ПП «Компанія Енерджи», про визнання прав банка щодо стягнення грошових коштів відсутніми.
 
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що банк вже реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб за відповідними застереженнями в іпотечному договорі від 16 травня 2017 року, укладеному між банком та позичальником, який передав в іпотеку банку належні йому на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 3959,20 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на рухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В. В. було проведено реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером: 42068138 від 16 липня 2018 року на вказані нежитлові приміщення за АТ «ОТП Банк». 
Посилалася, що стягнення на користь кредитора однієї й тієї ж суми заборгованості одночасно за рахунок іпотечного та іншого майна боржника призведе до подвійного стягнення суми боргу, а тому такі вимоги банку є недійсними.
Ураховуючи викладене, просила суд визнати відсутнім права АТ «ОТП Банк» щодо стягнення з неї грошових коштів на підставі договору про надання послуг від 16 травня 2017 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та                                      ПП «Компанія Енерджи».
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року                   у складі судді Савлук Т.В. позов АТ «ОТП банк» та зустрічний позов                     ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року                   у складі судді Савлук Т.В. у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» та                                           у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач вже скористався своїм правом подачі позовної заяви до господарського суду про стягнення суми заборгованості з ПП «Компанія Енерджи» на загальну суму                                                12 407 035 грн 99 коп., а тому задоволення позову банку призведе до подвійного стягнення на користь кредитора однієї й тієї ж суми заборгованості за договором про надання банківських послуг від 16 травня 2017 року.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд виходив з того, що спосіб захисту, обраний ОСОБА_1 , про визнання відсутнім права ПАТ «ОТП Банк» щодо стягнення з неї грошових коштів на підставі договору про надання банківських послуг від 16 травня 2017 року, не передбачений чинним законодавством України.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість по овердрафту за договором про надання банківських послуг від 16 травня 2017 року у розмірі 1 082 565 грн 32 коп., з яких: заборгованість по тілу овердрафту у розмірі 739 120 грн 30 коп.; заборгованість по відсоткам                        11 906 грн 93 коп.; заборгованості по пені у розмірі 331 538 грн 09 коп.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішенням господарського суду м. Києва від 24 липня 2018 року у справі № 910/2723/18 про стягнення боргу з ПП «Компанія Енерджи» за кредитним договором виконано не було, борг було погашено не в повному обсязі. Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 26 вересня 2019 року                      у справі № 910/8635/18 визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 липня 2018 року                              № 42068138, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В. В., відповідно до якого було зареєстровано право власності за АТ «ОТП Банк» на іпотечне майно. 
Зазначена обставина свідчить про відсутність підстав вважати, що заборгованість як позичальника, так і поручителя, погашена за рахунок заставного майна, а тому наявні підстави для задоволення вимог банку. Розмір заборгованості визначено відповідно до умов договору та вимог закону.
В частині зустрічного позову ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося. 

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подавдо Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 755/6060/18 із Дніпровського районного суду м. Києва.
 
У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд помилково не врахував, що постанова Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/8635/18 є новою обставиною у даній справі. 
Зазначав, що позивач вже скористався своїм правом подачі позовної заяви до господарського суду про стягнення суми заборгованості з ПП «Компанія Енерджи» на загальну суму 12 407 035 грн 99 коп., а тому задоволення позову банку призведе до подвійного стягнення на користь кредитора однієї й тієї ж суми заборгованості за договором про надання банківських послуг                                  від 16 травня 2017 року.
Вказував, що позов пред`явлений до поручителя відповідно до договору поруки, який забезпечує виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи. У даній справі договір поруки між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 було укладено для забезпечення виконання зобов`язань за договором, укладеним між юридичними особами: ПАТ «ОТП Банк» та                              ПП «Компанія Енерджи», тому дана справа відноситься до юрисдикції господарських судів.

 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2020 року АТ «ОТП Банк» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. Вказувало на те, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
16 травня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ПП «Компанія Енерджи» було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до пункту 1.1 якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена. Якість банківських послуг відповідає стандартам банку. Банківські послуги можуть надаватися в будь-якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої сторони письмово дійшли згоди. Ліміт банківської послуги може змінюватися шляхом укладення додаткових договорів про зміну договору. Детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонами в пунктах 28-31 договору.
 
Відповідно до пункту 4 вказаного договору ціна договору дорівнює Генеральному ліміту у випадку визначення Генерального ліміту та валюті гривня, або гривневому еквіваленту Генерального ліміту - у випадку визначення Генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу Національного банку України, встановленого на дату визначення. 
 
Пунктом 5 договору визначено, що строк дії договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконані в повному обсязі. Цей договір не поширюється на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними договору, якщо інше прямо не передбачене ним.
 
Положеннями пункту 6 договору зокрема визначено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види плати.
Розмір плати визначається сторонами в договорі та/або заявці про надання банківської послуги відносно кожної з банківських послуг, надання якої було письмово погоджене між сторонами.
Проценти розраховуються на підставі процентної ставки. Залежно від банківської послуги проценти можуть розраховуватись від розміру боргових зобов`язань, їх частини або будь-якої іншої суми, що погоджена сторонами та/або відома сторонам, оскільки є загальнодоступною.
Проценти щодо такої банківської послуги як кредит та/або кредитна лінія, виконання зобов`язань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховані станом на день нарахування процентів, повинні сплачуватися клієнтом банку протягом 1 (першого) банківського дня наступного за таким днем нарахування процентів.
Проценти щодо такої банківської послуги як овердрафт, виконання зобов`язань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, мають сплачуватись клієнтом банку щомісячно протягом останнього банківського дня  поточного місяця, в якому клієнт користувався такою банківською послугою як овердрафт, з урахуванням процентів, нарахованих станом на останній календарний день поточного місяця.
 
Відповідно до пункту 7 договору банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді.
 
Згідно з пунктом 12 договору клієнт зобов`язаний належним чином виконувати боргові зобов`язання у відповідності до положень договору.
 
Пунктом 15 договору визначено, що за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором, клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов`язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України річних, що діє на момент такого порушення, від суми таких порушених зобов`язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.
 
За умовами пункту 28.1 договору сторони погодили надання кредитної лінії          з лімітом 11 500 000 грн, з датою припинення чинності 15 травня 2020 року включно. Строк траншу - 120 календарних днів, якщо інше письмово не домовлено сторонами. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21, 0 % річних.
Згідно з пунктом 28.2 договору сторони визначили надання овердрафту з лімітом 1 500 000 грн, з датою припинення чинності 15 травня 2018 року. Сума кожного траншу підлягає поверненню клієнтом протягом 30 календарних днів з дати надання такого траншу за обставини, що на момент надання такого траншу не існувало заборгованості клієнта перед банком за такою банківською послугою як овердрафт. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21,0 % річних.
 
Відповідно до пункту 34.1 договору генеральний ліміт зобов`язань дорівнює 13 000 000 грн.
 
Генеральний строк зобов`язань становить період з дати укладення договору до 31 травня 2020 року (пункт 34.2 договору).
 
Для забезпечення виконання договору про надання банківських послуг, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ПП «Компанія Енерджи», 16 травня                       2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до предмету договору в силу поруки, створеної відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань клієнтом. Порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. Порука солідарний обов`язок поручителя перед банком виникають з моменту укладення договору поруки та є чинним протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань. В разі зміни, в тому числі збільшення розміру боргових зобов`язань клієнта за договором після укладення цього договору поруки, виконання таких збільшених боргових зобов`язань забезпечується порукою в їх повному розмірі без укладання цього договору поруки вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов договору.
 
Відповідно до пункту 4 договору поруки клієнт, поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта так і поручителя разом, так і від будь-якого з них окремо. Банк у разі виконання боргових зобов`язань клієнтом та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримувати неодержані/невиконані боргові зобов`язання від клієнта та/або поручителя. І клієнт, і поручитель залишаються зобов`язаними доти, доки боргові зобов`язання не будуть виконанні в повному обсязі.
 
Пунктом 7 договору поруки передбачено, що строк дії договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставинами наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконанні в повному обсязі.
 
У пункті 15 договору поруки зазначено, що вимога банку до поручителя як солідарного боржника за борговими зобов`язаннями це вимога виконувати боргові зобов`язання в порядку та строки, передбаченні договором. Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення поручителем виконання боргових зобов`язань згідно договору без необхідності направлення банком поручителю будь-якої додаткової вимоги, так само як без необхідності наявності будь-якого порушення договору. Сторони домовились, що положення договору поруки щодо солідарного обов`язку поручителя за клієнта перед банком є окремим правочином (договором), включеним в текст договору поруки, і тому виконання поручителем боргових зобов`язань здійснюється згідно з цим застереженням, що міститься в договорі поруки, та не потребує укладення сторонами окремого договору чи будь-якого додаткового підтвердження чи погодження.
 
Також 16 травня 2017 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ПП «Компанія Енерджи» було укладено договір застави (іпотеки), за яким товариство передало в іпотеку банку належні йому на праві приватної власності нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв. м, що складаються: з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв. м, та складського приміщення Б, площею                       2 267 кв. м, та знаходяться по АДРЕСА_1 .
 
31 січня 2018 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», направлено досудову вимогу ПП «Компанія Енерджи» про погашення заборгованості по кредитній лінії та овердрафту за кредитним договором у повному обсязі протягом семи банківських днів з дня пред`явлення банком вимоги.
 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 24 липня 2018 року у справі                        № 910/2723/18 стягнуто з ПП «Компанія Енерджи» на користь АТ «ОТП Банк» за договором про надання банківських послуг від 16 травня 2017 року заборгованість у розмірі 12 407 035 грн 99 коп., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 972 972 грн 76 коп., заборгованість по відсоткам та пені                    у розмірі 769 049 грн 40 коп.
 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на рухоме майно про реєстрацію права власності, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В. В. було проведено реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером: 42068138 від 16 липня 2018 року на нежитлові приміщення загальною площею 3959,20 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 , на власника - АТ «ОТП Банк».
 
Відповідно до витягу зі звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна - нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , станом на 16 липня 2018 року ринкова вартість вказаного майна складає 34 209 349 грн.
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1  підлягає частковому задоволенню. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.
 
При розгляді справи суди порушили вимоги закону щодо юрисдикції спору.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.
 
Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
 
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
 
За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
 
Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто договір поруки укладається кредитором і поручителем для забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.
Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, банк звернувся до господарського суду з позовом до фізичної особи як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто між позивачем та відповідачем існує спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.
 
Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
 
За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі (позивачами і відповідачами) можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.
 
Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.
 
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18), від 19 березня 2019 року у справі                                             № 904/2529/18 (провадження № 12-257гс18), від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц (провадження № 14-32цс20).
 
У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Задовольняючи позов АТ «ОТП Банк», суди не надали оцінки тому, що банком заявлено вимогу щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду.
 
Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження                            в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині                                     є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених                                     статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Частиною четвертою статті 414 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови, передбачено, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої                                   статті 255 цього Кодексу, суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
 
Ураховуючи наведене, рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог АТ «ОТП Банк» підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України та частини першої                                    статті 414 цього Кодексу, із роз`ясненням позивачу, на виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, у редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови, права протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Керуючись статтями 255, 256, 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Компанія Енерджи», про стягнення заборгованості скасувати.
 
Провадження у справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Компанія Енерджи», про стягнення заборгованості закрити.
 
В іншій частині судові рішення залишити без змін.
 
Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції господарського суду і протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови, він може звернутися до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников 

Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян 
 
Н. Ю. Сакара 
 
В. В. Шипович