УХВАЛА

07 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 752/25042/19
провадження № 61-13857 ск 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,               Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів № 37 міста Києва про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суду із указаним позовом та просив визнати незаконним звільнення з роботи, поновити його на посаді та  стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 червня                      2020 року в складі судді Шевченко Т. М. позов задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ від 08 листопада 2019 року № 67-к про звільнення        ОСОБА_1 з посади вчителя фізичної культури школи I-III ступенів № 37    міста Києва на підставі пункту 7 статті 40 КЗпП України, поновлено             ОСОБА_1 на посаді вчителя фізичної культури школи I-III ступенів № 37 міста Києва з 08 листопада 2019 року, стягнуто зі школи I-III ступенів № 37      міста Києва на користь ОСОБА_1 14 9727,2 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2019 року по 01 червня                2020 року включно з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу директора школи I-III ступенів № 37 міста Києва Соловйової І. І. задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду міста Києва           від 01 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
 
Змінено дату звільнення  ОСОБА_1  з посади вчителя фізичної культури школи I-III ступенів № 37 міста Києва на підставі пункту 7 статті 40 КЗпП України з 08 листопада 2019 року на 18 листопада 2019 року.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
 
21 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).
 
Предметом позову в цій справі є вимоги про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням її категорії та складності, характеру правовідносин та нормативно-правового врегулювання порядку вирішення спорів даної категорії суд визнає дану справу справою незначної складності. 
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від                               07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року року відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, які подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Н. О. Антоненко
                                                                                                                     В. І. Журавель
                                                                                                                        М. М. Русинчук