ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6343/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Шальєвої В.А., Чабаненко С.В.,   розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргоюПриватного акціонерного товариства "Електротехнологія"на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року в адміністративній справі №280/6343/19 (суддя у 1 інстанції Кисель Р.В.)за позовом  Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія"до  Головного управління Держпраці у Запорізькій областіпро  визнання протиправними та скасування припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія"звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому просило: 
- визнати протиправним повністю та скасувати акт індивідуальної дії припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ-ЗП1942/570/АВ-ЗП2304/570/АВ/П від 21.10.2019, винесений головним державним інспектором праці Демченко А.В. щодо позивача;
- визнати протиправним повністю та скасувати акт індивідуальної дії  постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 574/570/АВ  ЗП2304/570/АВ/П/ІП-ФС від 04.12.2019, винесену заступником начальника відповідача Ганненком О.О. щодо накладення штрафу на позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що в порушення вимог ч.ч. 2, 3  ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  направлення на проведення інспекційного відвідування підписано заступником начальника без зазначення ім`я та по батькові, типу заходу контролю (плановий або позаплановий) та предмету здійснення заходу, також не зазначено строки проведення перевірки. Вказані вище обставини на думку позивача є підставою для скасування спірного рішення. Також посилається на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі №280/1658/19 визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019 року, винесений головним державним інспектором праці Демченко A.B. щодо ПрАТ «Електротехнологія». Зазначене рішення набрало законної сили, в зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для винесення припису та притягнення позивача до відповідальності. 
РішеннямЗапорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року в адміністративній справі №280/6343/19 у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перевірка фактично почалося до закінчення терміну для надання відповідачу документів. Зазначено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі №280/1658/19, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019 року. Крім того, на момент початку перевірки, припис №ЗП 574/570/АВ/П-ЗП1942/570/АВ/П від 03.06.2019 року, виконання якого перевіряли інспектори Держпраці, відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2019р. у справі №280/3176/19 також визнано протиправним та скасовано. 
В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, щоу зв`язку з ненаданням позивачем відповіді про факт усунення виявлених порушень, зазначених у приписі №ЗП574/570/АВ/П-ЗП1942/570/АВ/П від 03.06.2019 року, ГУ Держпраці було прийнято рішення про необхідність проведення інспекційного відвідування позивача та видано наказ від 03.10.2019 року №1765 про проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Електротехнологія».
На підставі наказу оформлено направлення від 03.10.2019 року №1016 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування.
Під час заходу державного нагляду перевірялося виконання вимог припису №ЗП574/570/АВ/П-ЗП1942/570/АВ/П від 03.06.2019 року.
За наслідками вказаного заходу контролю 21.10.2019 року складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЗП574/570/АВ-ЗП1942/570/АВ-ЗП2304/570/АВ (далі - акт інспекційного відвідування).
Актом інспекційного відвідування ГУ Держпраці від 21.10.2019 року встановлено порушення вимог трудового законодавства, а саме: ч.1 та ч.2  ст.115 КЗпП України, ч.1  ст.24 Закону України «Про оплату праці».Зокрема, актом інспекційного відвідування було встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам з порушенням строків, які визначені чинним законодавством.
21.10.2019 року інспектором праці Демченко А.В., стосовно ПрАТ «Електротехнологія», винесено припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ-ЗП1942/570/АВ-ЗП2304/570/АВ/П.
04.12.2019 року заступником начальника ГУ Держпраці Ганненком О.О., за наслідками розгляду акту інспекційного відвідування винесено постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП574/570/АВ-ЗП2304/570/АВ/П/ІП-ФС, відповідно до якої, на позивача накладено штраф у розмірі 4173,00 (чотири тисячі сто сімдесят три ) грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ч.4  ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених  Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Згідно з ч.5  ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті  1, статті  3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті  4, частин першої - четвертої статті  5, частини третьої статті  6, частин першої - четвертої та шостої статті  7, статей  9,  10,  19,  20,  21, частини третьої статті  22  цього  Закону.
Відповідно до статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» №81 від 1947 року, яка ратифікована  Законом України №1985-IV  (1985-15) від 08 вересня 2004 року (далі  Конвенція), інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.
Відповідно до частини 2 статті 12 Конвенції, у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.
Згідно з статті 16 Конвенції, інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.
Відповідно до ч.5  ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
З огляду на вищенаведені норми, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що у разі якщо позивач вважав порушення відповідачем порядку призначення та проведення інспекційного відвідування, то відповідно мав право не допускати посадових осіб ГУ Держпраці до проведення інспекційного відвідування, відмовитись від надання пояснень та документів, проте таким правом позивач не скористався.
Саме на етапі допуску до перевірки керівник (власник, уповноважена особа) об`єкта інспекційного відвідування може поставити питання про необґрунтованість його призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе, водночас, допуск до перевірки (інспекційного відвідування) нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні інспекційного відвідування. Якщо ж допуск до інспекційного відвідування відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень трудового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 13.02.2018 року №815/4940/16, від 20.02.2018 року №826/1205/16, від 17.04.2018 року №826/12612/17 та інших.
Відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином після допущення позивачем посадових осіб ГУ Держпраці до проведення інспекційного відвідування, посилання позивача на порушення форми заповнення направлення на проведення інспекційного відвідування, а також інші процедурні порушення є необґрунтованими.
Також суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання позивача  на відсутність в направленні зазначення предмету перевірки є безпідставним, оскільки в направленні від 03.10.2019 року №1016 чітко зазначено предмет перевірки: виконання вимог припису №ЗП574/570/АВ/П-ЗП1942/570/АВ/П від 03.06.2019 року.
Факт наявності порушень норм трудового законодавства позивачем не заперечувалось (докази іншого в позові не зазначені). 
Як на підставу протиправності винесення спірного припису та постанови позивач посилається на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі №280/1658/19, яким визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019 року, перевірка виконання вимог якого і була предметом даного інспекційного відвідування.
Водночас,  суд першої інстанції правильно зазначив, що вищезазначене рішення суду набрало законної сили  13.11.2019 року, а наказ від №1765 та направлення №1016 про проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо виконання ПрАТ «Електротехнологія» вимог припису від 03.06.2019 року за №ЗП574/570/АВ/П-ЗП1942/570/АВ/П були винесені - 03.10.2019 року, тобто до набрання рішенням законної сили.
При цьому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі №280/1658/19 відмовлено у задоволенні вимог позивача щодо скасування постанови №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019 року.
Підставою для прийняття постанови №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019 року було порушення позивачем ч.1,2  ст.115 КЗпП України, ч.1  ст.24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві заробітна плата виплачувалась працівникам два рази на місяць з порушенням строків, які визначені чинним законодавством.
Під час проведення інспекційного відвідування позивача було встановлено, що на підприємстві заробітна плата продовжує виплачуватися з порушенням строків, які визначені діючим законодавством.
Так, згідно з вибіркових даних, заробітна плата за першу половину червня 2019 року 10-ти працівникам ПрАТ «Електротехнологія» виплачена 24.06.2019 року та 25.06.2019 року, що підтверджено розрахунвокою відомістю по заробітній платі за червень 2019 року, відомістю розподілу заробітної плати за першу половину червня 2019 року та платіжними дорученнями №7897 від 24.06.2019 року та №7906 від 25.06.2019 року. Заробітна плата за другу половину червня 2019 року 13-ти працівникам виплачена 10.07.2019 року, що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за червень 2019, відомостями розподілу заробітної плати за червень 2019  року та платіжним дорученням №7971 від 10.07.2019 року .
Згідно з вибіркових даних, заробітна плата за першу половину липня 2019 року 11-ти працівникам виплачена 24.07.2019 року, що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за липень 2019 року, відомістю розподілу заробітної плати за першу половину липня 2019 року та платіжним дорученням №8067 від 24.07.2019 року. Заробітна плата за другу половину липня 2019 року виплачена 08.08.2019 року, що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за липень 2019 року, відомостями розподілу заробітної плати за липень 2019 року та платіжним дорученням №8154 від 08.08.2019 року.
Згідно з вибіркових даних, заробітна плата за першу половину серпня 2019 року 10-ти працівникам виплачена 27.08.2019 року, що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за серпень 2019 року, відомістю розподілу заробітної плати за першу половину серпня 2019 року та платіжним дорученням №8211 від 27.08.2019 року. Заробітна плата за другу половину серпня 2019 року виплачена 09.09.2019, що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за серпень 2019 року, відомостями розподілу заробітної плати за серпень 2019 року та платіжним дорученням №8271 від 09.09.2019 року.
Згідно з вибіркових даних, заробітна плата за другу половину вересня 2019 року 13-ти працівникам виплачена 10.10.2019 року що підтверджено розрахунковою відомістю по заробітній платі за вересень 2019 року, відомістю розподілу заробітної плати за вересень 2019 року та платіжним дорученням №8379 від 10.10.2019 року.
Проти вказаних обставин позивач не заперечував ні в зауваженнях від 30.10.2019 року №68/359 на акт №ЗП574/570/АВ-ЗП19442/570/АВ-ЗП2304/570/АВ від 21.10.2019 року, ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі. 
Частинами першою та другою  статті 115 КЗпП України, частиною першою  статті 24 Закону України «Про оплату праці»  встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця..., але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Відповідно до до абзацу 3 частини 2  статті 265 КЗпП України  юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Тобто, абзацом 3 частини 2  статті 265 КЗпП України  передбачено лише імперативний вид санкції, який виключає можливість застосування диференційованого розміру покарання, а саме у вигляді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Згідно з частини 4  статті 265 КЗпП України  штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою  статті 265 Кодексу законів про працю України  визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року за №509, із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №55 від 03.02.2016, №295 від 26.04.2017 року, №823 від 21.08.2019 року (далі - Порядок №509).
Так, відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що припис №ЗП574/570/АВ-ЗП1942/570/АВ-ЗП2304/570/АВ/П від 21.10.2019 року та постанова про накладення штрафу №ЗП574/570/АВЗП2304/570/АВ/П/ІП-ФС від 04.12.2019 року винесенні законно та обґрунтовано, а тому підстав для задоволення позову не має. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія"на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року в адміністративній справі №280/6343/19- залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року в адміністративній справі №280/6343/19- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дати прийняття  та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
    
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко