Ухвала
04 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 750/5158/20
провадження № 61-17551ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму 
для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути 
з ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 3 000 грн, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісяця 
та до досягнення дитиною, трьох років, починаючи з дня звернення до суду.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 
2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи 
з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
У задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 липня 
2020 року в частині вирішення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 
про стягнення аліментів на утримання матері дитини скасовано.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів 
на утримання матері дитини задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 
і до досягнення дитиною трьох років.
Абзац перший резолютивної частини рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 липня 2020 року після слів «до досягнення дитиною повноліття» доповнено словами «але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
24 листопада 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, не погоджуючись із тим, що він має сплачувати щомісячно 
1 500 грн на утримання ОСОБА_2 .
Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону.
Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа має для нього виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. 
Колегія суддів, взявши до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини, 
часткове задоволення позову на підставі частини другої 
статті 84, частини другої статті 91 СК України, врахування судом апеляційної інстанції при визначенні розміру аліментів інвалідності ОСОБА_1 
та наявності осіб, які перебувають на його утриманні, а також повноваження суду касаційної інстанції, до яких не відноситься оцінка (переоцінка) доказів, з таким твердженням ОСОБА_1 , доводи якого стосуються неможливості утримання матері його сина ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не погоджується і вважає його безпідставним. 
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу 
на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному  оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович