ф
УХВАЛА

20 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/6998/20
адміністративне провадження № К/9901/13761/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Губської О.А., Мартинюк Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року (судді: Василенко Я.М., Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Кабінету Міністрів України, третя особа - акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання протиправним та скасування розпорядження,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Кабінету Міністрів України, третя особа - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», у якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України № 293-р від 11 березня 2020 року «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Також Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, у якій просило до набрання законної сили рішенням у справі:
-заборонити державному секретарю Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Черних Олександру Олександровичу підписувати цивільно-правовий договір з ОСОБА_1 , як членом наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 293 від 11 березня 2020 року;
-заборонити обраному відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 293 від 11 березня 2020 року члену наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ОСОБА_1 здійснювати повноваження члена наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представнику держави.
Заява вмотивована порушенням прав позивача, оскільки частка Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у статутному капіталі ПАТ «Укрнафта» становить 50 % + 1, а оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України № 293-р від 11 березня 2020 року обрано членом наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ОСОБА_1 , як представника держави із порушенням порядку перевірки такого представника на регламентовані чинними нормативно-правовими актами критерії відповідності.
Згадане порушення, на думку позивача, безпосередньо впливає на його права, оскільки наглядовій раді АТ «НАК «Нафтогаз України» належить виключна компетенція вирішувати питання щодо участі АТ «НАК «Нафтогаз України» у господарських товариствах та вирішувати інші питання, зокрема, стосовно статуту Компанії, що можуть вплинути на права та обов`язки позивача.
Окрім того, позивач зазначає, звертаючи увагу на пункт 78 статуту АТ «НАК «Нафтогаз України», що застосування заявлених заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на діяльність наглядової ради АТ «НАК «Нафтогаз України», оскільки вже призначених членів достатньо для визнання засідань наглядової ради правомочними.
Доцільність вжиття заходів забезпечення позову вмотивована тим, що подальші правовідносин позивача, як акціонера НАК Нафтогаз України та ОСОБА_1 , як члена наглядової ради згаданого товариства, призведуть до ускладнення або унеможливлення відновлення порушених прав позивача, оскільки такі правовідносини додатково регулюватимуться нормами цивільного та господарського законодавства.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року заяву публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про забезпечення позову задоволено.
Заборонено державному секретарю Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Черних Олександру Олександровичу підписувати цивільно-правовий договір з ОСОБА_1 , як членом наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 293 від 11 березня 2020 року.
Заборонено обраному відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 293 від 11 березня 2020 члену наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ОСОБА_1 здійснювати повноваження члена наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представнику держави.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що заборона ОСОБА_1 здійснювати повноваження члена наглядової ради Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представнику держави є гарантією належного забезпечення позову.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про забезпечення позову відмовлено.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у розумінні приписів частини третьої статті 151 КАС України за описаної правової ситуації судова заборона на вжиття заявлених заходів не може бути застосована, оскільки фактично призводить до зупинення виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №293-р від 11 березня 2020 року та порушує права ОСОБА_1 . На переконання колегії суддів, заборона державному секретарю Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Черних О. О. не виконувати розпорядження Кабінету Міністрів України № 293-р від 11 березня 2020 року «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та заборона ОСОБА_1 здійснювати повноваження члена наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представнику держави зумовить виникнення невиправданого судового втручання у діяльність державної установи, що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову. Більше того, аргументи щодо безпідставності прийняття оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України № 293-р від 11 березня 2020 року «Деякі питання наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за своєю суттю, являються підставами позову, надання оцінки яким може здійснюватися виключно у ході судового розгляду справи по суті. Крім того, наслідки вказаного вище розпорядження є юридичними, тобто зворотними, а тому незабезпечення позову істотно не ускладнить виконання рішення суду, яким буде вирішено спір по суті.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" уважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову постановлено з порушенням вимог процесуального закону, подало касаційну скаргу.
У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" фактично зводиться до аналізу апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Від адвоката Сєрова Є.І., який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшли пояснення до касаційної скарги, в яких він зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції порушує не лише пункт 1 частини третьої статті 151 КАС України, але й конституційне право Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на судовий захист.
Позиція інших учасників справи.
Від адвоката Гловацького О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Відзив обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції правомірно встановив порушення судом першої інстанції частини третьої статті 151 КАС України внаслідок зупинення акта Кабміну.
Від Кабінету Міністрів України до суду надійшов відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Відзив Кабінету Міністрів України обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанцій вірно надано оцінку обставинам у справі та відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про забезпечення позову. Також КМУ вказав, що у випадку застосування судом забезпечення позову, яке хоч прямо і не зупиняє дію Розпорядження № 293-р, проте прямо створює наслідки неможливості реалізації вказаного Розпорядження, а, відтак, фактично зупиняє дію рішення Кабінету Міністрів України, чим власне нівелює владне управлінське рішення Уряду та унеможливлює виконання останнього, тобто, є тотожним діям, які прямо заборонені статтею 151 КАС України.
Рух касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19 жовтня 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06).
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Частиною третьою статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що не всі судові рішення, пов`язані із розглядом питань щодо забезпечення позову можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Так, до суду касаційної інстанції можна оскаржити як ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову після її перегляду в апеляційному порядку, так і прийняту за результатами перегляду вказаної ухвали постанову суду апеляційної інстанції, який таку ухвалу залишив без змін. Крім того, у касаційному порядку можливо оскаржити ухвалу суду апеляційної інстанції, яка передбачає вжиття заходів забезпечення позову, а також постанову суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.
Критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження.
Неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20).
Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 640/6998/20 набрала законної сили в силу приписів статті 328 КАС України та не підлягає касаційному оскарженню.
Наведене не дає законних підстав оцінювати рішення суду апеляційної інстанції на відповідність його вимогам норм матеріального права або, чи було воно постановлено з порушенням норм процесуального права. 
Таким чином, враховуючи приписи статті 328 КАС України, відсутні підстави для касаційного перегляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 640/6998/20.
Оскільки оскаржувані у цій справі судові рішення не може бути переглянуті Верховним Судом, як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України, то згідно з частиною другою статті 339 цього Кодексу, касаційне провадження підлягає закриттю як помилково відкрите.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №640/1266/19, 21 листопада 2019 року у справі №640/2306/19, 21 січня 2020 року у справі №629/1261/15-а, 02 квітня 2020 року у справі №1.380/2019/001145.
Керуючись статтями 13, 328, 333, 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Кабінету Міністрів України, третя особа - акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання протиправним та скасування розпорядження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  
Суддя-доповідач:                                                                                А.Г. Загороднюк

Судді                                                                                                     О.А. Губська

                                                                                                    Н.М. Мартинюк