КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 756/1561/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11425/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В. 
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
01 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,
                  при секретарі - Шепель К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року, 
 
встановив:
у січні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, у якій просив суд замінити стягувача ПАТ «УкрСибанк» за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості, посилаючись на те, що право вимоги за кредитним договором було відступлено заявнику.
Ухвалою  Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року заяву було задоволено.
Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20 травня 2010 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30 вересня 2010 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 210 286 грн. 65 коп. 
У січні 2020 року заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що станом на момент звернення до суду із заявою він набув право вимоги до ОСОБА_1 .
Ухвалою  Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року заяву було задоволено.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до заявника перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому слід замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Вердикт Капітал».
Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.
У своїй апеляційній скарзі представник боржника посилається на те, що судом першої інстанції було розглянуто заяву про заміну сторони виконавчого провадження з порушенням норм процесуального права, зокрема не з`ясовано чи не закінчився строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також не взято до уваги те, що виконавче провадження з виконання рішення про стягнення з нього заборгованості відкрито не було. Такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
При зверненні до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження представник заявника надав до суду копію Договору купівлі-продажу вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 рудня 2011 року, а також копію Договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», з яких вбачається, що заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 . Також заявником було надано копію витягу з Акту прийому-передачі документації за договором, відповідно до якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №11191978000 перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», а також копії платіжних доручень на підтвердження оплати придбаних з аукціону майнових прав на користь ПАТ «Дельта Банк».
Положеннями ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Так, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». 
Вказані норми закону спростовують твердження апелянта про обов`язок суду з`ясовувати питання пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання при вирішенні питання про заміну сторони у правовідносинах. Також у відповідному провадженні не є предметом перевірки і виконання сторонами Договору про відступлення прав вимоги своїх зобов`язань.  
Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви і доводи скаржника про те, що до заявника право вимоги перейшло від ПАТ «Дельта Банк», тоді як стягувач ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельата Банк» замінений не був, оскільки матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду за вирішенням питання про заміну саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк».
Також безпідставними є доводи скаржника про те, що надані до суду першої інстанції документи не були засвідчені належним чином.
Положеннями ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Матеріали справи свідчать про те, що всі світлокопії документів, наданих до суду при зверненні із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, засвідчені підписом представника заявника - адвоката Радченко В.Ю., що узгоджується з п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Крім того, заява ТОВ «Вердикт капітал» була прошита, пронумерована та скріплена печаткою товариства.
Положеннями статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Враховуючи викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.
    Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
 
постановив:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2020 року.
 
Головуючий                                                
 
Судді