Справа № 450/3307/17                                         Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/116/19                                Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Категорія справи:6

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        05 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Сеньків Х.І.,
відповідача ОСОБА_1 і його представника 
-адвоката Тимчишина М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року Поршнянська сільська рада Пустомитівського району Львівської області (правонаступником якої є Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати згаданого відповідача прибрати вигрібну яму, яка знаходиться на межі громадської дороги, та перенести її у межі приватизованої відповідачем земельної ділянки на АДРЕСА_1 відповідно до державних санітарних норм.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 19.05.2017 року комісією Поршнянської сільської ради складено протокол відповідно до якого на межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 останнім облаштовано вигрібну яму – септик, яка виходить за межі його ділянки на громадські землі півкругом розмірами 0,7 м*1,8 м., у зв`язку з чим ОСОБА_1 зобов`язано в 50-ти денний термін від 19.05.2017 року перенести цю вигрібну яму-септик в межі його земельної ділянки, що відповідачем виконано не було, а тому Поршнянською сільською радою 06.09.2017 року було прийнято рішення № 440, яким зобов`язано ОСОБА_1 протягом 30 днів перенести спірну вигрібну яму в межі його земельної ділянки та розмітити її на відстані 1,5 м. від межі цієї ділянки, однак відповідач і це рішення сільської ради не виконав (а.с. 1).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено (а.с. 53-55, 89, 102).

Дане рішення оскаржив позивач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає помилковим висновок суду про те, що септик-вигрібна яма розташована в межах земельної ділянки відповідача.

Стверджує, що для будівництва вигрібної ями необхідно отримати дозвіл органу місцевого самоврядування, після чого погодити влаштування вигрібної ями з санепідемстанцією та виготовити проектну документацію, що відповідачем зроблено не було (а.с. 60-62).

       Як стверджується матеріалами справи, в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмові Заперечення на позовну заяву, суть доводів яких зводиться до того, що вигрібну яму-септик ним облаштовано в межах приватизованої ним земельної ділянки і згадана вигрібна яма не виходить за межі цієї земельної ділянки (а.с. 40).

       Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмова у задоволенні позовних вимог судом мотивована саме недоведеністю позивачем того факту, що спірна вигрібна яма виступає за межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 .

       В ході апеляційного розгляду справи в судовому засіданні 04 листопада 2019 року сторони спору та їхні представники дали свої пояснення по суті спору.
       З урахуванням вищезгаданих обставин (спору між сторонами стосовно того, чи знаходиться спірна вигрібна яма в межах земельної ділянки, яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 , чи виходить за межі цієї земельної ділянки), а також положень, які встановлені пунктами 3 і 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд запропонував представнику позивача подати до суду належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, якими вважає висновок судового експерта, або подати до суду відповідне клопотання про проведення по справі відповідної експертизи, та роз`яснив йому наслідки вчинення або не вчинення згаданих процесуальних дій (а.с. 139-141).

       У судовому засіданні 27 січня 2020 року представнику позивача повторно було роз`яснено положення статті 12 ЦПК України і на прохання останнього в черговий раз продовжено в судовому засіданні перерву для подачі ним до суду відповідних доказів (а.с. 148-149).

       Однак, до 05 жовтня 2020 року (дня ухвалення судом даної постанови), тобто – протягом 11 місяців, позивачем так і не було подано до суду жодних додаткових документів в обґрунтування заявлених ним позовних вимог і в згадане судове засідання представник позивача взагалі не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив.
       За наведених обставин колегія суддів вважає за можливе завершення апеляційного розгляду справи за відсутності представника апелянта – на підставі наявних у справі даних та доказів. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 (частини 1-3) і 81);
-        суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 3 і 4 частини 5 статті 12);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76).

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції стосовно того, що у матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати безспірними, в підтвердження позиції позивача стосовно того, що спірна вигрібна облаштована відповідачем за межами земельної ділянки, яка йому належить на праві власності.
Одночасно колегія суддів запропонувала позивачу подати додаткові докази в підтвердження обґрунтованості заявлених ним позовних вимог, якими вважає висновок відповідної експертизи, та роз`яснила його представнику наслідки не вчинення таких процесуальних дій.
Однак, позивачем так і не було подано до суду висновків відповідної експертизи (проведеної самим позивачем в порядку статті 106 ЦПК України) або клопотання про призначення такої експертизи судом. 
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем обґрунтованості та правомірності заявлених ним позовних вимог, а відтак – до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного ним рішення, а тому подана останнім апеляційна скарга на це рішення до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 червня 2018 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 15 жовтня 2020 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Крайник Н.П.

                                                                       Шеремета Н.О.