ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року          м.Дніпро         Справа №  24/5005/10848/2012
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача),
суддів: Паруснікова Ю.Б., Білецької Л.М.
секретар судового засідання: Колесник Д.А.
представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни на ухвалу  господарського суду Дніпропетровської  області від 17.07.2020 року  (повний текст складено 21.07.2020 року)  у справі   №24/5005/10848/2012 (суддя Камша Н.М.)
за заявою  Фізичної особи - підприємця Джирова Діоніса Геннадійовича, м. Павлоград                                                                                
до боржника Фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 
про визнання банкрутом,-
ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою  господарського суду Дніпропетровської  області від 17.07.2020 року  у справі   №24/5005/10848/2012 клопотання арбітражного керуючого  Козаченка В.М. від 11.06.2020 №27\02-20   задоволено.
          Стягнуто з  Гейєр Алли Вікторівни  ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича, свідоцтво №990 від 30.05.2013 (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1а, оф. 619,  ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, № рахунку НОМЕР_3 ) грошову  винагороду  ліквідатора банкрута у сумі 90 621, 37 грн. 
           17.07.2020 року видано відповідний наказ.
          Ухвала  мотивована правомірністю вимоги арбітражного керуючого щодо отримання винагороди, що передбаченої  ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки в добровільному порядку боржник не виконав ухвалу суду від 27.02.2020 року, якою  затверджено  грошову винагороду  ліквідатора банкрута  по справі №24/5005/10848/2012 арбітражного керуючого Козаченка В.М. за період з 19.05.2018 року по 19.05.2019  року на загальну суму 90 621, 37 грн.  за рахунок боржника - ОСОБА_1 . 
          Не погодившись з ухвалою суду, ФОП Гейєр А.В. оскаржила її в апеляційному порядку.
          В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що:
- при винесенні оскаржуваної ухвали судом порушено Постанову Правління Національного банку України № 89 від 11.09.2017 року та п. 14 Постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 року N 492, а саме: стягнуто винагороду арбітражного керуючого на рахунок,  який заборонено використовувати для таких операцій і який є рахунком фізичної особи;
- в порушення ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визначив оплату особі, існування якої не передбачено у діючому законодавстві - Кодексом передбачена оплата роботи не будь якому «арбітражном керуючому», а тільки:
керуючому реструктуризацією, керуючому реалізацією;
- процедура ліквідації фізичної особи - підприємця Кодексом не передбачена і не передбачена така посада, як ліквідатор фізичної особи – підприємця;
- в матеріалах справи міститься протокол від 16.08.2019 року засідання комітету кредиторів, яким при розгляді питання про створення Фонду   авансування відшкодування витрат арбітражного керуючого прийнято рішення погодити оплату послуг арбітражного керуючого Козаченко В.М. за час виконання обов`язків ліквідатора за рахунок майна, яке ним буде повернуто до ліквідаційної маси;
- в ухвалі суду від 27.02.2020 року по даній справі судом визначено, що у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок ... коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, а в оскаржуваній ухвалі від 17.07.2020 року суд виніс протилежне рішення, не скасувавши попередню ухвалу;
- в оскаржуваній ухвалі судом порушено ст. 123, 231, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України - ухвалою від 27.02.2020 року було припинено провадження у справі про банкрутство ФОП Гейєр Алли Вікторівни, справу було закрито на підставі п. 7.ч 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, тобто як таку, що «не підлягає розгляду в господарських судах України»;
- згідно ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, яка також була вказана підставою для закриття провадження, після закриття провадження суд може вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету;
- у своєму клопотанні заявник не просив стягнути грошові кошти з Гейєр A.B., а просив внести уточнення в ухвалу щодо оплати послуг; однак суд вийшов за межі клопотання арбітражного керуючого Козаченко В.М. та виніс ухвалу щодо стягнення з Гейєр A.B. грошової винагороди ліквідатора банкрута, а не про внесення уточнень до іншої ухвали суду, як зазначено в клопотанні.
          Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020 року по справі №24/5005/10848/2012.
          Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Козаченко В.М. № 27/02-20 від 11.06.2020 року про внесення уточнень в ухвалу щодо оплати послуг арбітражного керуючого Козаченко В.М.
          Адвокат кредитора ОСОБА_2 Колошин В.П. у поясненні на апеляційну скаргу зазначає на обгрунтованість доводів скаржника.
          Арбітражний керуючий Козаченко В.М.  відзив на апеляційну скаргу не надав.
          Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
          Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
           15.09.2020 року від адвоката апелянта Ковальової О.В. надішло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням адвоката на самоізоляції.
          Щодо клопотання колегія суддів зауважує, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду є обмеженим згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України і закінчується 06.10.2020 року. 
          Матеріали справи дозволяють визначитись щодо законності прийнятого судом рішення за наявними у справі доказами, оскільки правова позиція ОСОБА_1 викладена письмово у відзиві на клопотання арбітражного керуючого Козаченко В.М. № 27/02-20 від 11.06.2020 року (том 15 а.с.32-33) та аналогічних за змістом доводах апеляційної скарги (том 15 а.с.48-51).
          Окрім того, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2020 року учасникам справи роз`яснено   про  можливість прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі,  відповідно до  Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв"язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, надати клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
          Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, визначених ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів розглянула справу без участі представників сторін.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:   
                 З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Гейер Алли Вікторівни , АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) порушено господарським судом Дніпропетровської області 14.12.2012 року.
          Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2012 року фізичну особу-підприємця Гейєр Аллу Вікторівну визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича, ліцензія серія АД № 077552.
          Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 року призначено ліквідатором у справі №24/5005/10848/2012 про банкрутство фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича, свідоцтво №990 від 30.05.2013р. (49005, м.Дніпропетровськ, вул.Писаржевського 1а, оф.619 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ). 
          Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року затверджено  грошову винагороду  ліквідатора банкрута  по справі №24/5005/10848/2012 арбітражного керуючого Козаченка В.М. за період з 19.05.2018 року по 19.05.2019 року на загальну суму 90 621, 37 грн.  за рахунок боржника - Гейєр Алли Вікторівни (том 14 а.с.147-150). 
          Апелянт не заперечив доводи суду про те, що ухвала набрала законної сили і оскаржена не була.
          Іншою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020  року припинено процедуру ліквідації фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, припинено повноваження ліквідатора по даній справі арбітражного керуючого Козаченка В.М. та закрито провадження у справі №24/5005/10848/2012 про банкрутство фізичної особи - підприємця Гейєр Алли Вікторівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
           17.06.2020 року до господарського суду Дніпропетровської області  надійшло клопотання №27\02-20 від 11.06.2020 арбітражного керуючого Козаченка В.М., в якому останній  просить стягнути з Гейєр Алли Вікторівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 90 621, 37 грн.  та видати наказ щодо примусового стягнення (том 15 а.с.28). 
          Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваної ухвали про задоволення зазначеного клопотання з наступних підстав:
     21.10.2019 року введено в дію  Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ від 18.10.2018 року № 2597-VIII).
          Пунктами 1, 2 «Прикінцевих та перехідних положень» КУзПБ передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, низку законодавчих актів, у тому числі Закон про банкрутство.
          Пунктом 4 «Прикінцевих та перехідних положень» КУзПБ визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
               Відтак, розгляд справи здійснюється відповідно до приписів КУзПБ. 
               Згідно з частиною першою статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
               Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 КУзПБ).
                Згідно з абзацом 7 частини другої статті 30 КУзПБ у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
             Частиною п`ятою статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
            Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1)  авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4)  коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.    
          Згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
             Отже, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
             У даній справі грошова винагорода визначена судом за рахунок боржника - ОСОБА_1 . 
             Рішення суду про це (ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року) не оскаржувалося учасниками справи, про що зазначено судом. 
          За змістом поданого клопотання арбітражний керуючий  просив внести уточнення в ухвалу щодо оплати послуг арбітражного керуючого шляхом стягнення з Гейєр Алли Вікторівни грошових коштів у сумі, яка визначена судом в ухвалі від 27.02.2020 року. Колегія суддів не вбачає порушень щодо постановлення судом окремої ( оскаржуваної в цій справі ) ухвали суду щодо заявленого клопотання.
          Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України рішення суду є обов`язковими для виконання. Боржник ухвалу суду не виконав, отже, вона підлягає виконанню в примусовому порядку шляхом видачі наказу на примусове виконання.
          Скаржник безпідставно посилається на  протокол засідання комітету кредиторів від 16.08.2019 року, на необхідність скасування судом ухвали від 27.02.2020 року, на визначення судом в ухвалі від 27.02.2019 року джерела виплат винагороди арбітражному керуючому – за рахунок майна, яке ним буде повернуто до ліквідаційної маси.
          Колегія суддів зауважує, що зміст ухвали від 27.02.2019 року чітко визначає в резолютивній частині, що грошова винагорода арбітражного керуючого Козаченка В.М. за період з 19.05.2018 року по 19.05.2019 року на загальну суму 90 621, 37 грн. сплачується  за рахунок боржника - ОСОБА_1 .
          Враховуючи підстави закриття судом провадження у даній  справі про банкрутство, інших джерел відшкодування такої винагороди не вбачається. 
          За умови чинності ухвали господарського суду від 27.02.2020 року про нарахування і виплату грошової винагороди, за відсутності доказів сплати боржником визначеного судом її розміру у добровільному порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
          За викладеного оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
          Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу  залишити без задоволення. 
          Ухвалу господарського суду господарського суду Дніпропетровської  області від 17.07.2020 року     залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Повний текст складено 12.10.2020 року.

                 Головуючий суддя                                                  Т.А.Верхогляд
          
          Суддя                                                                      Л.М. Білецька

          Суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков