УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
Київ
справа №340/680/20
адміністративне провадження №К/9901/27835/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката  Гулого Андрія Васильовича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від            04 травня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від                   28 вересня 2020 року у справі №    340/680/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та не виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 02 листопада 2018 року по 10 лютого 2020 року включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 листопада 2018 року по 10 лютого 2020 року.
04 травня 2020 року рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, відмовлено в задоволенні позову.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26    жовтня    2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оскаржуючи судові рішення, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
А саме, у касаційній скарзі представник позивача зазначає, що згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. В обґрунтування вказаного твердження представник позивача зазначає, що питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за несвоєчасний розрахунок при звільненні при невиплаті грошової компенсації за неотримане речове майно має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду є досить різноманітними та по-різному застосовуються судами першої та апеляційної інстанції. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 810/451/17 суд зобов`язав відповідача виплатити середній заробіток за час неповного розрахунку при звільненні з дня звільнення по день фактичного розрахунку; у постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.003696, від 15 липня 2020 року у справі № 824/144/16-а, в яких суди задовольнили позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На противагу таким рішенням існують постанови Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, від 20 травня 2020 року по справі № 750/5365/18, в яких суди вказують, що за своєю правовою природою середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати, а тому відмовляють у стягнені середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Отже, оскільки існують розбіжності у правозастосовчій практиці дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Крім того, дана справа становить значний суспільний інтерес, оскільки сильну та обороноздатну армію формують військовослужбовці. Військовослужбовці, які проходять військову службу мають бути повністю впевненими, що держава завжди забезпечить дотримання їх прав та свобод та гарантуватиме їх соціальний захист. Спостерігаючи за тим, як права військовослужбовця та його побратимів порушуються (зокрема, це виражається у невиплаті всіх належних компенсацій та у неповному розрахунку при звільненні), а належної відповідальності військові частини не несуть, військові деморалізуються та розчаровуються у військовій службі. А це в свою чергу зумовлює відступлення від ідеї патріотизму та національної ідеї і породжує масове звільнення військовослужбовців з військової служби.
Особисто для позивача ця справа має виняткове значення, оскільки його права було порушено та відновити їх можна лише завдяки постановленню судом рішення у даній справі. Оскільки повний розрахунок при звільненні було вчинено лише на виконання рішення суду, позивач вважає, що відповідач повинен нести відповідальність, передбачену законодавством.
Таким чином, оскаржуючи судові рішенні, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача довів наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.
Разом з тим, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог частини четвертої статті 330 КАС України, а саме судовий збір за подання касаційної скарги сплачено не в повному розмірі. 
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на                 01 січня 2020 року – 2102 грн. 00 коп.
Таким чином, враховуючи, що позивачем у справі є фізична особа, яка звернулась з позовом до суду у 2020 році, в якому заявлено вимогу майнового характеру, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1681,60 грн (200% від (2102,00*0,4)).
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 1681,60 гривень на рахунок для зарахування сплати судового збору: Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;      Банк отримувача: Казначейство України; Код банку отримувача (МФО): (ЕАП) 899998; Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; Код класифікації доходів бюджету: 22030102; Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055); Призначення платежу*: 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________      (ПІБ чи назва установи, організації позивача),      на рішення від ______      (Дата оскаржуваного рішення)      по справі _________      (Номер справи),      ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)      (назва суду, де розглядається справа).
Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката  Гулого Андрія Васильовича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі №    340/680/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.В. Шевцова
Судді                                                                                          Н.А. Данилевич
                                                                                          В.Е. Мацедонська