Ухвала
22 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 565/1239/20
провадження № 61-14658ск19
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кузнецовського міського суду, Рівненського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної (судової) влади в судовій справі,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кузнецовського міського суду, Рівненського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної (судової) влади в судовій справі.
Розпорядженням голови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 вересня 2020 року справу передано Рівненському апеляційному суду для визначення підсудності.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року визначено підсудність справи за позовом ОСОБА_1 - Сарненському районному суду Рівненської області.
06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу до іншого суду апеляційної інстанції для визначення підсудності і направлення справи в суд першої інстанції для розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Однією з основних задач судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Проте оскарження в касаційному порядку ухвали апеляційного суду про визначення підсудності не передбачено нормами чинного ЦПК України.
Відповідно до частин першої - другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. 
У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи наведене, касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року про визначення підсудності підлягає поверненню.
Крім того Верховний Суд в ухвалі від 07 жовтня 2020 року в справі № 216/2784/20 (провадження № 61-134вп20), вирішуючи питання про можливість визначення підсудності за зверненням апеляційного суду, вказав, що зазначення апеляційного суду у складі відповідачів не є підставою для застосування положень частини шостої статті 31 ЦПК України та передачі справи до Верховного Суду, оскільки справа не була передана апеляційному суду для розгляду по суті, а лише для вирішення питання про визначення підсудності.
Керуючись статтями 393, 395, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           В. В. Шипович