ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 р. 	Справа № 480/1384/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                        Бершова Г.Є.,
суддів:                                                            Катунова В.В., Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року по справі № 480/1384/20 (головуючий 1 інстанції Діска А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в якому просив:
- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з дотриманням строків, встановлених законодавством.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.02.2020 він звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Однак, відповідачем вимоги п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок №850), не виконало та не було подано до МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації поданих позивачем документів та висновку щодо виплати грошової допомоги. Підставою такого рішення вказано те, що із дати первинного огляду до повторного огляду пройшло більше двох років, що перевищує передбачений Порядком №850 дворічний термін, а тому права на чергове встановлення одноразової грошової допомоги немає. На думку позивача, вказана відмова є протиправною, оскільки Порядок №850 не містить обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги в залежності від часу встановлення інвалідності після первинного встановлення втрати працездатності.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 08592299) щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 08592299) подати до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.
Позивач має статус постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, посвідчення Серія НОМЕР_2 від 06.04.2011 (а.с.4).
Згідно з випискою з акту огляду МСЕК від 02.01.2020 №080638 і №381903, позивачу при повторному огляді 24.12.2019 було встановлено ІІ групу інвалідності, відсоток втрати працездатності становить 80 % у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС (а.с.9-10). 
Згідно з копією експертного рішення №10 Обласної експертної ради при ВЛК ГУМВС України в Сумській області від 17.10.2010 визначено, що захворювання пенсіонера ОСОБА_1 пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та пов`язане з проходженням служби в ОВС (а.с.11).
04.02.2020 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області із заявою про виплату грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).
У листі від 07.02.2020 №33/О-3лк відповідач зазначив, що 21.07.2011 позивачу була проведена виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності. З дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, що перевищує передбачений Порядком №850 дворічний термін, тому немає підстав для чергового встановлення одноразової грошової допомоги (а.с.13). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Законом № 565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
До набрання чинності Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону “Про міліцію” № 565-ХІІ від 20.12.1990 (далі – Закон № 565-ХІІ) та Порядком №850.
За приписами статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Водночас, пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII Закон №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.
Проте, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлені Порядком №850.
Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
У відповідності до пунктів 8 та 9 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що з дати первинного огляду МСЕК позивача пройшло більше двох років, що перевищує передбачений п. 4 Порядку №850 дворічний термін, тому немає законних підстав для встановлення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
У той же час, колегія суддів зазначає, що Законом № 565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 30.10.2019 у справі № П/811/1416/17, від 28.03.2019 у справі № 296/10138/16-а.
При цьому, суд наголошує, що у відповідності до вимог Порядку №850 органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення (відмови у призначенні) позивачу спірної грошової допомоги є Міністерство внутрішніх справ України, до компетенції якого входить розгляд документів позивача. 
У свою чергу, Ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області не уповноважена розглядати питання про призначення такої грошової допомоги, а зобов`язана направити пакет документів позивача разом зі своїм висновком для розгляду цього питання до Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Правомірності своєї бездіяльності щодо невиконання вимог Порядку №850 та неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідачем доведено не було. 
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків в частині, що оскаржується щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області – залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року по справі № 480/1384/20 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов