П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/1029/20	

Категорія: 106020000
                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П.
                                                                                                                                 Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                        -  Ступакової І. Г. 
при секретарі  -  Черкасовій Є.А. 

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до УПП в Миколаївській області ДПП, в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ №  13 вн від 17.01.2020 року, в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оспорюваний наказ не містить чітких підстав та наслідків вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а також винесений без додержання процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності. Такий наказ ґрунтується лише на припущеннях, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку не було доведено. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року позов задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано наказ УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17 січня 2020 року №13вн в частині застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням УПП в Миколаївській області ДПП подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального права при неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги наполягає на тому, що наказ УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції від 17.01.2020 року № 13вн в частині застосування до позивача стягнення у вигляді догани правомірно винесений за вчинення дисциплінарного правопорушення.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з листопада 2015 року перебуває на службі в органах внутрішніх справ. 
Наказом №669 о/с від 12.07.2018 сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП.
Доповідною запискою без дати т.в.о. заступник начальника управління-начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції Козлова В. повідомлено начальника УПП в Миколаївській області ДПП про те, що 03.12.2019 року відділом моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було отримано інформацію від громадянина, який телефонував із номеру телефону НОМЕР_1 представившись ОСОБА_2 , та повідомив, що 30.11.2019 року його було зупинено працівниками УПП в Миколаївській області в районі Варварівського мосту, які під час спілкування із ним виражались ненормативні лексикою та просив провести перевірку за даним фактом.
Під час проведення перевірки за даною інформацією було встановлено, що 30.11.2019 року у м. Миколаєві біля Варварівського мосту відбувся конфлікт з громадянином, який назвався ОСОБА_2 та інспектором взводу №2 роти батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 Разом із лейтенантом поліції ОСОБА_4 у складі автопатруля КОРВЕТ - 403 УПП в Миколаївській області ДПП службу ніс поліцейський взводу №2 роти  батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 .
З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин порушені службової дисципліни наказом від 25.11.2019 № 320вн було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.
19 грудня 2019 року було затверджено Висновок службового розслідування, згідно яким Комісією було встановлено, що поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_5, був свідком факту вчинення дисциплінарного правопорушення лейтенантом поліції ОСОБА_4 , але негайно не інформував безпосереднього керівника та (або) службу моніторингу патрульної поліції, і не вжив заходів щодо його запобігання та припинення відповідно до підпункту 11 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 25.01.2016 № 4/1.
Ураховуючи наведене, комісія вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог  пунктів 1,2,3,6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут національної поліції України", пунктів 1,2,3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції підпункту 11 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП №4/1 від 25.01.2016 № 4/1, Присяги працівника поліції, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до сержанта поліції ОСОБА_5 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Наказом УПП в Миколаївській області ДПП НП України №313вн від 17.01.2020 року сержанту патрульної поліції в Миколаївській області ДПП ОСОБА_1 оголошено догану.
Скасовуючи зазначений наказ, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено складу правопорушення чи вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку.
Рішення суду мотивовано тим, що матеріалами службового розслідування не обґрунтовано щодо визначення виду дисциплінарного стягнення, чи було враховано обставини, за яких його скоєно, чи заподіяна шкода, не вказана попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов`язків або рівень кваліфікації.  Крім того, суд вважав, що на момент застосування у відношенні ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, строк його застосування вже минув.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".
Згідно з пунктом 1 та пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, Статут).
Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського,  що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Приписи частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Як свідчать матеріали справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, слугували висновки службового розслідування про вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у не інформуванні безпосереднього начальника та (або) службу моніторингу патрульної поліції про вчинення правопорушення лейтенантом поліції ОСОБА_4 та не вжиття заходів щодо їх запобігання.
Водночас, в висновку службового розслідування відсутні відомості на підставі яких комісія вважала про не інформування ОСОБА_1 конфлікту, стороною якого був ОСОБА_4 . Зокрема, пояснень від безпосереднього начальника ОСОБА_1 чи від посадових осіб служб моніторингу патрульної поліції відібрано не було. Більш того, з цього факту не було поставлено питань і ОСОБА_1 , що на переконання колегії суддів унеможливлює повно і об`єктивно встановити (за наявності) причини і умов вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, вини та ступеня тяжкості такого проступку.
Допитаний судом першої інстанції у якості свідка лейтенант поліції ОСОБА_6 , якій є безпосереднім командиром позивача, повідомив, що після закінчення конфлікту ОСОБА_1 сповістив його про інцидент, що стався.
Висновки службового розслідування про не вжиття позивачем заходів щодо запобігання конфлікту також нічим не підтверджуються.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.
Аналізуючи наведені норми законодавства в сукупності з обставинами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем складу правопорушення чи вини позивача у вчиненні інкримінованого йому дисциплінарного проступку. Тому, суд правомірно скасував наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про не порушення відповідачем строку застосування дисциплінарного стягнення, водночас звертає увагу апелянта, що зазначене не спростовує висновків суду про відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
Колегія суддів критично ставиться до тверджень апеляційної скарги про те, що командир взводу ОСОБА_6 міг надати неправдиві відомості, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 під час конфлікту нехтував особистою безпекою свого напарника є безпідставними, оскільки не входять в коло обставини які підлягають встановленню під час розгляду даної справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що у даній справі відповідачем не доведено належними і допустимими доказами обґрунтованості висновків службового розслідування щодо позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність наказу УПП в Миколаївській області ДПП  №  13вн від 17.01.2020 року, в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 
           Повний текст постанови складено та підписано 28 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова