ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 жовтня 2020 року                                                 м. Кропивницький

справа № 383/18/19
провадження № 22-ц/4809/1074/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:        
       
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Голованя А.М., Дуковського О.Л.
        секретар Гончар В.В.

учасники справи:
ОСОБА_1 
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 

представники Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області – Пономарьов О.В., Секрет К.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019, суддя Замша О.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний дідусь ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №042830. 
18.02.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт на належну йому земельну ділянку та заповідав її позивачу. Заповіт був посвідчений секретарем Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. 
Постановою нотаріуса від 03.01.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропущення строку звернення до нотаріальної контори. 
Позивач зазначає, що не знав про наявність заповіту на його ім`я, документ знайшов лише в січні 2018 року, коли перебирав документи у матері дома. Крім того, на час відкриття спадщини та на момент закінчення шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини він був неповнолітнім, тому не міг самостійно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.
Рішенням Бобринецького  районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.09.2019 рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 27.05.2020 року, за наслідками розгляду касаційної скарги Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, постанову Кропивницького апеляційного суду від 05.09.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначається, що на момент смерті ОСОБА_3 та на момент закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач був неповнолітнім. Журнал реєстрації нотаріальних дій Веселівської сільської ради станом на день посвідчення заповіту не можна визнати належним доказом, оскільки вказана книга велася з порушенням та неналежним чином, оскільки є не пронумерованою. Крім того, Веселівська сільська рада Бобринецького району не зверталася до суду з вимогами про визнання заповіту недійсним.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.06.2020 справу призначено до розгляду.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07.10.2020 продовжено строк розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає  залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив,  що  згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №042830, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою народних депутатів ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 6,96га на території Веселівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9).
18.02.2004 року виконуючим обов`язки секретаря Веселівської сільської ради Бобринецького району Солод В.Г. за № 152 посвідчено заповіт, за змістом якого ОСОБА_3 на випадок смерті належну йому земельну ділянку розміром 6,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою серії НОМЕР_1 , яка знаходиться в с.Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м. Олександрія Кіровоградської області, про що складено актовий запис за № 399 05.04.2004 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.7).
За змістом довідки, виданої 21.12.2018 року за № 02-42/02/627 Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в Олександрійському геріатричному пансіонаті з спеціальним відділенням за адресою АДРЕСА_1 з 27 вересня 2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича від 03.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України, яка встановлює строк подачі заяви про прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (а.с.11).
Суд першої інстанції зазначив, що позивач надав до суду заповіт від 18.02.2004 року, посвідчений виконуючим обов`язки секретаря Веселівської сільської ради Бобринецького району Солод В.Г. за № 152.
За змістом заповіту, ОСОБА_3 на випадок смерті заповів належну йому земельну ділянку розміром 6,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою серії НОМЕР_1 , яка знаходиться в с.Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представником відповідача до суду надані докази, які вказують на те, що рішення про надання повноважень виконуючого обов`язки секретаря сільської ради ОСОБА_4 та покладення на нього повноважень щодо вчинення нотаріальних дій в 2004 році не приймалося (а.с.64).
Станом на дату посвідчення заповіту печатка Веселівської сільської ради народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області, якою було засвідчено підпис в.о. секретаря сільської ради, була знищена відповідно до заяви, поданої сільським головою сільської ради начальнику Бобринецького РВ УМВС у Кіровоградській області 08.12.2003 року (а.с.70) та отримано дозвіл на виготовлення нової печатки (а.с.71). Станом на грудень 2003 року, січень 2004 року Веселівська сільська ради мала печатку нового зразка (виключено словосполучення «народних депутатів»), що відображено на наданих документах, зокрема рішення сесії від 23.12.2003 року, розрахункових платіжних відомостях (а.с.72-73,56,57,58).
З наданого відповідачем журналу реєстрації нотаріальних дій Веселівської сільської ради (а.с.37-41) 18.02.2004 року (день посвідчення заповіту) вчинено одну нотаріальну дію під № 116 – посвідчено доручення ОСОБА_5 ; за № 152 (номер реєстрації в реєстрі) зроблено запис про видачу довіреності ОСОБА_6 25.03.2004 року. Записи про посвідчення заповіту ОСОБА_3 в журналі реєстрації нотаріальних дій Веселівської сільської ради за 2004 рік відсутні.
Відповідно до інформаційної довідки, наданої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю. зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) відомості про заповіт ОСОБА_3 в реєстрі відсутній (а.с.31).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий позивачем примірник заповіту за відсутності всіх необхідних та передбачених складових щодо форми, порядку реєстрації правочину не може бути доказом вчинення такого правочину. Вказаний правочин не може вважатися таким, що укладений з додержанням встановленої нотаріальної форми, відтак він є нікчемним. Надаючи оцінку доказам, наданими сторонами, зокрема представником відповідача на заперечення позовних вимог та відомостей про відсутність реєстрації нотаріальної дії – посвідчення заповіту, суд вважає, що позивачем вказана обставина – складення заповіту на його ім`я не доведена.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції  за правилами, встановленими  для розгляду  справи  в порядку спрощеного  позовного провадження  з викликом  учасників справи. 
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
З матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №042830, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою народних депутатів ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 6,96га на території Веселівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9).
18.02.2004 року виконуючим обов`язки секретаря Веселівської сільської ради Бобринецького району Солод В.Г. за № 152 посвідчено заповіт, за змістом якого ОСОБА_3 на випадок смерті належну йому земельну ділянку розміром 6,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою серії НОМЕР_1 , яка знаходиться в с.Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м. Олександрія Кіровоградської області, про що складено актовий запис за № 399 05.04.2004 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.7).
За змістом довідки, виданої 21.12.2018 року за № 02-42/02/627 Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в Олександрійському геріатричному пансіонаті з спеціальним відділенням за адресою АДРЕСА_1 з 27 вересня 2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Постановою приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича від 03.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України, яка встановлює строк подачі заяви про прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (а.с.11).
Як вбачається із письмового повідомлення Веселівської сільської ради Бобринецького району від 04.03.2019 № 39 рішення про надання повноважень виконуючого обов`язки секретаря сільської ради ОСОБА_4 та покладення на нього повноважень щодо вчинення нотаріальних дій за 2004 рік відсутнє (а.с.64).
Станом на дату посвідчення заповіту печатка Веселівської сільської ради народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області, якою було засвідчено підпис в.о. секретаря сільської ради, була знищена відповідно до заяви, поданої сільським головою сільської ради начальнику Бобринецького РВ УМВС у Кіровоградській області 08.12.2003 року (а.с.70) та отримано дозвіл на виготовлення нової печатки (а.с.71). Станом на грудень 2003 року, січень 2004 року Веселівська сільська ради мала печатку нового зразка (виключено словосполучення "народних депутатів"), що відображено на наданих документах, зокрема рішення сесії від 23.12.2003 року, розрахункових платіжних відомостях (а.с.72-73,56,57,58).
Як вбачається з наданого відповідачем журналу реєстрації нотаріальних дій Веселівської сільської ради (а.с.37-41) 18.02.2004 року (день посвідчення заповіту) вчинено одну нотаріальну дію під № 116 – посвідчено доручення ОСОБА_5 ; за № 152 (номер реєстрації в реєстрі) зроблено запис про видачу довіреності ОСОБА_6 25.03.2004 року. Записи про посвідчення заповіту ОСОБА_3 в журналі реєстрації нотаріальних дій Веселівської сільської ради за 2004 рік відсутні.
Відповідно до інформаційної довідки, наданої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю. зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) відомості про заповіт ОСОБА_3 в реєстрі відсутній (а.с.31).
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Виходячи із змісту статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України)
Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до 1247 ЦК України заповіт складається у письмові формі, із зазначенням місця та часу його складання і має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами зазначеними у статтях 1251-1252 ЦК України.
Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. 
За ст.38 ч.1 п.6 пп.5) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час вчинення нотаріальної дії) до повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування віднесено вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).
За ст.24 ч.3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Посвідчення угоди, якою є заповіт, не тим органом чи особою, на яких покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.
Крім того, відповідно до п. 18 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25 серпня 1994 року (в редакції чинній на час вчинення заповідальних дій), нотаріальне посвідчення заповітів та довіреностей здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, що підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки.
За вимогами п.19. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, всі нотаріальні дії, які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в посвідчувальному написі документа, що посвідчується чи засвідчується посадовою особою виконавчого комітету.
Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 № 3306/5, зокрема п 1.10. визначено, що відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі».
Встановлені обставини свідчать, що позивач не набув права на спадкування за заповітом у звязку з нікчемністю заповіту, посвідченого 18.02.2004 року виконуючим обов`язки секретаря Веселівської сільської ради Бобринецького району Солод В.Г. за № 152 за змістом якого ОСОБА_3 на випадок смерті належну йому земельну ділянку розміром 6,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12 жовтня 2001 року Веселівською сільською радою серії НОМЕР_1 , яка знаходиться в с.Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягає задоволенню.
Колегія суддів дійшла висновку, що позивач не надав суду належних доказів того, що він має право на спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують,оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019, залишити без змін.
Повний текст постанови складено 12.10.2020.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий: 

Судді: