ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2020 р.           Справа№ 910/18366/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Дикунської С.Я.
суддів:            Тищенко О.В. 
          Шаптали  Є.Ю. 

секретар судового засідання          Макуха О.А.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД»
на ухвалу   Господарського суду міста Києва       
від                      30.07.2020 (повний текст ухвали складено 31.07.2020) 
у справі         № 910/18366/19 (суддя Бойко Р.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД»
до                        Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фобург»
про                    визнання недійсним договору поруки

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки №4Ф15102И/П від 25.10.2016. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 у справі №    910/18366/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» залишено без розгляду.
Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та повернути справу на розгляд Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржувана ухвала  постановлена з порушенням норм процесуального права. Доводи апелянта зводяться до того, що  висновки суду про залишення  позову без розгляду  з підстав ненадання  позивачем витребуваних доказів не відповідає  вимогам ч. 10 ст. 81 ГПК України, адже положення цієї статті  містять альтернативні варіанти  дій суду  першої інстанції у  разі  ухилення  учасника справи від виконання  вимог щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду  є лише одним із них і може застосовуватись тільки в разі неможливості  здійснення судом    розгляду справи за відсутності таких доказів.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги,  оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Зокрема, посилаючись на практику Верховного Суду у справі № 916/3616/15, відповідач зазначив, що  оскільки позивач (та його представник) систематично  не виконували  вимоги ухвал суду щодо витребування доказів  та обов`язкової явки в судові засідання, за відсутності будь-яких повідомлень  щодо причини неявки в судові засідання, суд першої інстанції,  надаючи всі процесуальні  можливості для належного захисту сторонами своїх прав та інтересів, дійшов   правильного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду  та діяв у  відповідності до вимог чинного ГПК України.
В судове засідання апеляційної інстанції 03.11.2020 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився  не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому відповідної ухвали суду про призначення справи  до розгляду, яка згідно даних сайту Укрпошти  станом на 03.11.2020  з 13.10.2020 не вручена під час доставки.
За приписами  ч.ч. 1, 3 ст. 202  ГПК України  неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Положеннями п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої   Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 03.11.2020 представник третьої особи, явка якої в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про  дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надіслав, апеляційний суд вважав за можливе  розглядати справу за відсутності  цього представника за наявними у справі матеріалами.
Представник  позивача в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав,  оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Представник  відповідача в даному судовому засіданні також надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки №4Ф15102И/П від 25.10.2016. В обґрунтування своїх вимог зазначило  про укладення оскаржуваного правочину  за наслідками введення позивача в оману, отже існують правові підстави для визнання його недійсним. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 відкрито провадження у справі №910/18366/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору; призначено підготовче засідання на 04.02.2020. 
Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому стверджував, що спірні кредитний договір та договір поруки укладено з метою фінансування поточної діяльності позивача, про що, зокрема, зазначено в самому кредитному договорі; у кредитора наявний обов`язок з передання поручителю документів на підтвердження обов`язку боржника, лише у разі виконання поручителем обов`язку боржника повністю; помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильне його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним на підставі ст. 230 ЦК України. Крім цього, у відзиві  відповідачем викладено клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» документів (доказів) та клопотання про поновлення пропущеного відповідачем строку на подання відзиву у справі №910/18366/19.
Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/18366/19 задоволено клопотання відповідача та поновлено строк на подання відзиву; задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання; відкладено підготовче засідання на 27.02.2020; задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, зобов`язано позивача надати, за наявності, докази/документи на підтвердження мети та обставин укладення Договору поруки №4Ф15102И/П від 25.10.2016, зокрема, але не виключно, рішення органів управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД», що були підставою для укладення оспорюваного договору;  залучено до участі у розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фобург» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; зобов`язано сторін направити залученій третій особі копії заяв по суті спору протягом двох днів, а докази такого направлення надати суду; запропоновано залученій третій особі у строк протягом 10 днів з дня одержання ухвали надати суду письмові пояснення щодо позову з доказами їх направлення іншим учасникам справи.
10.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» на відзив, в якій позивач звертав увагу, що відповідач не заперечував, що у 2016 році Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» стверджувало, що сукупна вартість активів, переданих третіми особами в якості забезпечення своїх зобов`язань банку в декілька разів перевищує заборгованість таких осіб перед банком. Крім цього, позивач стверджував, що відкриття банком кредитної лінії та поповнення одним платежем всієї суми в розмірі 4 305 119 314,05 грн. свідчить про обізнаність банку про подальше використання позивачем коштів - виконання зобов`язань за договором поруки, розмір яких складав 4 305 119 314,05 грн., приймаючи до уваги твердження банку, що сукупна вартість активів, переданих третіми особами в якості забезпечення своїх зобов`язань банку у декілька разів перевищує заборгованість таких осіб перед банком, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» мало на меті отримання прибутку від реалізації заставного майна.
11.02.2020 до Господарського суду міста Києва  надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» про поновлення процесуального строку, встановленого судом на подачу доказів, мотивоване тим, що до ознайомлення із змістом відзиву позивачу не було відомо, що відповідач буде заперечувати, що оспорюваний правочино укладено в рамках плану «трансформації» кредитного портфелю відповідача, який був ініційований Національним банком України. В той час як позивач вважав, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з метою доведення своєї правової позиції надасть суду відповідний доказ разом із відзивом.
Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» було подано клопотання про витребування в Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» рішення Правління Національного банку України №323/БТ від 05.10.2016, яке підтверджує викладені у позові доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД», що оспорюваний правочин було укладено в рамках плану «трансформації» кредитного портфелю відповідача,  ініційованого Національним банком України. Оскільки таке рішення знаходиться у володінні відповідача та може містити банківську таємницю,  самостійне подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» такого документу є неможливим.
27.02.2020 позивачем було подано до суду клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого судом на подачу доказів, адже в своєму відзиві відповідач заперечує обставини виконання позивачем обов`язку боржника в повному обсязі, про що Товариству з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» не було відомо станом на дату подання позову, проте після ознайомлення зі змістом відзиву позивач вважає за необхідне витребувати від відповідача кредитний договір №4Ф15102И від 16.12.2015 та бухгалтерську документацію по його виконанню.
Разом із клопотанням про поновлення строку Товариством з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» було подано клопотання про витребування з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" доказів та інформації, яке мотивоване наявністю у таких документах та інформації банківської таємниці, що унеможливлює самостійне подання позивачем згаданих документів.
Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/18366/19 відкладено підготовче засідання на 12.03.2020.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» про поновлення процесуального строку та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» строк на подання клопотання про витребування доказів; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» про витребування доказів від 11.02.2020 задоволено повністю, а клопотання від 27.02.2020 - частково; витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: належним чином засвідчені копії рішення Правління Національного банку України №323/БТ від 05.10.2016; копії кредитного договору №4Ф15102И від 16.12.2015 з додатковими угодами до нього; копії документів на переказ за вказаним кредитним договором, в тому числі, але не обмежуючись, меморіальних ордерів; інформацію по вказаному кредитному договору про всі нараховані та сплачені кошти (з повернення кредиту, відсотків, пені, неустойки тощо); інформацію про наявність або відсутність заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 26.10.2016 та станом на 27.02.2020 з зазначенням яка саме заборгованість (з повернення кредиту, відсотків, пені, неустойки тощо); зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» виконати вимоги протокольної ухвали Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/18366/19 та повторно витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» докази/документи на підтвердження мети та обставин укладення Договору поруки №4Ф15102И/П від 25.10.2016, зокрема, але не виключно, рішення органів управління ТОВ «Софа ЛТД», що були підставою для укладення оспорюваного договору; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» та Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» строк для надання витребуваних судом документів та інформації - протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали; попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» та Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», що згідно ч. 8 ст. 81 ПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд вправі застосувати заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; підготовче засідання відкладено на 02.04.2020.
З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13.03.2020 №11/0/2-20 «Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19», ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 перенесено підготовче засідання у справі №910/18366/19 на 30.04.2020.
Враховуючи подання позивачем та відповідачем клопотань про відкладення підготовчого засідання, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19 та для забезпечення учасникам справи можливості реалізувати свої права, передбачені господарським процесуальним законом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 перенесено підготовче засідання у справі №910/18366/19 на 26.05.2020.
Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/18366/19 відкладено підготовче засідання у справі на 16.06.2020 у зв`язку з невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 12.03.2020 та з урахуванням автоматичного продовження строків, що передбачено п. 4 прикінцевих положень ГПК України.
Враховуючи подання позивачем клопотання про відкладення підготовчого засідання, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19 та для забезпечення учасникам справи можливості реалізувати свої права, передбачені господарським процесуальним законом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 перенесено підготовче засідання у справі №910/18366/19 на 30.06.2020.
Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/18366/19 повернуто без розгляду клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке надійшло засобами електронної пошти, проте воно не містить електронного цифрового підпису; відкладено підготовче засідання на 14.07.2020; повторно зобов`язано сторін виконати вимоги ухвали суду від 12.03.2020; явку позивача у наступне підготовче засідання визнано обов`язковою; попереджено сторін, що разі неповідомлення суду про неможливість подати витребувані судом докази або неподання таких доказів без поважних причин, суд вправі застосувати заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; попереджено позивача, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» про відкладення підготовчого засідання на 14.07.2020.
Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у справі №910/18366/19 повторно зобов`язано сторін виконати вимоги ухвали суду від 12.03.2020 та протокольної ухвали суду від 30.06.2020; попереджено сторін, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд вправі застосувати заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; визнано явку позивача у наступне підготовче засідання обов`язковою; попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД», що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору; зобов`язано керівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» та Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надати пояснення щодо невиконання вимог вимоги ухвали суду від 12.03.2020 та протокольної ухвали суду від 30.06.2020; відкладено підготовче засідання на 30.07.2020.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» про відкладення підготовчого засідання на 15.07.2020.
Як встановлено матеріалами справи, представник позивач в судові засідання 26.05.2020, 30.06.2020, 14.07.2020 та 30.07.2020  не з`являвся незважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому відповідних ухвал суду на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження: 65013, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 141, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №0105471342315, №01074405148 та №0105474406837, відповідно  до яких ухвали суду від 30.04.2020, 01.07.2020 та 15.07.2020 були одержані Товариством з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» 08.05.2020, 08.07.2020 та 23.07.2020 відповідно.
Згідно інформації з пошукової системи Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» в мережі Інтернет поштове відправлення №0105473317806 (ухвала від 16.06.2020 про призначення підготовчого засідання, призначеного на 30.06.2020) було отримано позивачем 06.07.2019 (мало місце перенаправлення відправлення до іншого відділення за місцем обслуговування).  
За приписами ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
За змістом  п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь в судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, визначені ст. 4 цього Кодексу.
Положеннями ст. 46 ГПК України визначено, що  сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених  ст. 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають  коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.
Суд  згідно ч. 1 ст. 120 ГПК України викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
За приписами ч. 4 ст. 202 ГПК України  у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд залишає позов без розгляду (п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України), якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. 
Вищезгадані положення ст.ст.202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду із необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах від 18.08.2020 у справі № 904/4890/19, від 19.08.2020 у справі № 910/14715/17, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 та від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Таким чином, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у вищезгаданих постановах, у разі відсутності у позивача наміру брати участь в судовому засіданні, положеннями ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, отже право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
У разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь в судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.
Як вище згадувалось, протокольними ухвалами від 30.06.2020 та від 14.07.2020 визнано обов`язковою явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» в підготовчі засідання, призначені на 14.07.2020 та 30.07.2020, а також роз`яснено позивачу наслідки неявки його представника в судове засідання без поважних причин та/або неповідомлення ним про причини неявки. 
Позивача було належним чином повідомлено про судові засідання, призначені на 26.05.2020, 14.07.2020 та 30.07.2020, проте явку свого представника у вказані засідання позивач не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, заяви (клопотання) про розгляд справи за відсутності представника позивача або про відкладення засідання до суду не подавав.
Крім цього,  як вище згадувалось, протокольною ухвали Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2020, протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 та 14.07.2020 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» було витребувано докази/документи на підтвердження мети та обставин укладення Договору поруки №4Ф15102И/П від 25.10.2016, зокрема, але не виключно, рішення органів управління ТОВ «Софа ЛТД», які були підставою для укладення оспорюваного договору.
Проте позивачем не виконано вимоги протокольної ухвали Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, ухвали Господарського суду міста Києва від 12.03.2020; протокольних ухвал Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 та 14.07.2020, а також вимоги протокольних ухвал суду від 30.06.2020 та від 14.07.2020 щодо обов`язкової явки представника позивача в судові засідання 14.07.2020 та 30.07.2020.
З огляду на наведене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що бездіяльність позивача (неповідомлення суду про неможливість подати витребувані докази, неявка представника позивача у засідання, неподання позивачем заяв/клопотань про відкладення судового засідання/оголошення перерви, будь-яких інших документів, з яких би вбачалось, що позивач підтримує свої позовні вимоги, заявлені у даній справі) перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи, а неявка позивача свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
За приписами ч. 1ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Враховуючи положення ч.  1  ст.  9 Конституції України    та  ратифікацію      Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР      Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     1950 року і Першого протоколу та протоколів №  2,4,7,11 до Конвенції та прийняття     Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006  та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.
Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софа ЛТД» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 у справі № 910/18366/19 - без змін.
Матеріали справи № 910/18366/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.  288-289  ГПК України.

                                                                 Повний текст постанови складено 06.11.2020

Головуючий суддя                                                            С.Я. Дикунська 

Судді                                                                                О.В. Тищенко

                                                                                Є.Ю. Шаптала