УХВАЛА

09 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  902/50/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.
за участю представників сторін: Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - Галаса П.В. (посвідчення № 000118 від 12.03.2018; довіреність №013421/20 від 26.08.2020),   ОСОБА_1 - Максименка К.М. (ордер АА № 1019690 від 17.02.2020; свідоцтво № 5412 від 19.04.2013)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 

у справі № 902/50/20
за заявою ОСОБА_1 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:
21.01.2020 ОСОБА_1 подав до Господарського суду Вінницької області заяву б/н від 20.01.2020 (вх. № 53/20) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі №902/50/20 відмовлено в задоволенні заяви б/н від 20.01.2020(вх. № 53/20) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно вимог чинного законодавства України відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявника, оскільки ним не надано інших документів, які обґрунтовують наведені у Декларації про майновий стан відомості та які підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, щодо відсутності чи наявності майна у боржника, зокрема й постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі №902/50/20 скасовано. Справу передано на розгляд місцевого господарського суду.
Постанова апеляційного господарського суду обґрунтована тим, що зазначення недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника є підставою для закриття провадження у справі в порядку частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, а не відмови у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у підготовчому засіданні суду, враховуючи подання заявником необхідних документів, передбачених статтею 116 цього Кодексу.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №902/50/20, в якій скаржник просить, серед іншого, скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у даній справі. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №902/50/20 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Пєсков В.Г. , Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 09.10.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2020, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі №902/50/20 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 09.12.2020.
У зв`язку з перебуванням суддів Банаська О.О. та Пєскова В.Г. на лікарняному, склад судової колегії суддів Касаційного господарського суду змінювався, що підтверджується Витягами з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.11.2020 та від 08.12.2020 відповідно, які наявні в матеріалах справи.
У судове засідання 09.12.2020 представник Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - Галас П.В. підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити. Представник ОСОБА_1 заперечив проти касаційної скарги з підстав, наведених у відзиві на касаційну скаргу, просив Суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
Розглянувши матеріали касаційної скарги та з огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана Акціонерним товариством "Альфа-Банк" касаційна скарга не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на таке.
З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Реалізація конституційного права на оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно зі статтею 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Основним нормативним актом є ГПК України, який визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Порядок здійснення судочинства щодо деяких визначених ГПК України категорій справ врегульовано Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) (до 21.10.2019) та Кодексом України з процедур банкрутства (з 21.10.2019).
Так, відповідно до частини 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Аналогічні положення містить частина перша статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства.
В частині 1 статті 287 ГПК України визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення, і вони поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Суд зазначає, що аналіз змісту оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду від 10.06.2020 свідчить про відсутність обставин вирішення цим судом питання про права, інтереси чи обов`язки Акціонерного товариства "Альфа-Банк".
Доводи скаржника щодо того, що оскаржувана постанова безпосередньо стосується його прав як кредитора ОСОБА_1 , оскільки Акціонерне товариство "Альфа-Банк" є правонаступником банку-стягувача (ПАТ "Укрсоцбанк") у виконавчому проваджені, що й зазначено у пунктах 8.7-8.10 вказаної постанови, Судом відхиляються, позаяк вони не доводять вирішення судом питання про права, інтереси чи обов`язки скаржника, натомість вказані обставини лише зазначені як факт наявності непогашених боргових зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором та як підстава звернення боржником до господарського суду із заявою про неплатоспроможність.    
Щодо процесуального права на касаційне оскарження судового рішення учасниками справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки.
У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство та Кодексом України з процедур банкрутства.
Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство - це сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
У справі про банкрутство учасники поділяються на дві групи: визначені учасниками за законом та особи, які стали учасниками справи в процесі провадження - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за Законом про банкрутство та Кодексом України з процедур банкрутства. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати касаційну скаргу на рішення та ухвали суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції, а також оскаржити ухвали суду апеляційної інстанції визначено приписами статті 287 ГПК України, про що зазначалося вище.
Натомість у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.
Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в ГПК України, ані в Законі про банкрутство або Кодексі України з процедур банкрутства, однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі №916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі №908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14.
Як Закон про банкрутство, так і Кодекс України з процедур банкрутства не передбачають обов`язкову формалізацію статусу всіх учасників справи про банкрутство (окрім кредиторів), шляхом прийняття відповідного судового рішення (ухвали). В той же час, основною метою конкурсного процесу та процедури банкрутства є рівномірне і справедливе задоволення вимог кредиторів, саме тому правове регулювання статусу кредиторів у справах про банкрутство є одним із ключових питань цього процесу, адже, з одного боку, відкриття та провадження у справі про банкрутство впливає на права, інтереси, діяльність кредиторів та їх фінансовий стан, а з іншого - від волі кредиторів залежить і доля боржника.
Правовий статус кредитора, як учасника справи про банкрутство, має переважно комплексний характер та обов`язково включає в себе і матеріальну, і процесуальну складові. Матеріальні відносини між боржником і кредитором у праві неспроможності обов`язково повинні трансформуватися у процесуальні, інакше після порушення провадження у справі про банкрутство матеріальні відносини не зможуть бути реалізовані. Саме від того, яким чином визначено статус кредиторів у справі про банкрутство, якими правами та обов`язками вони наділені і чи ефективно використовують їх, залежить досягнення основної мети конкурсного провадження - задоволення/погашення вимог кредиторів.
Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство до 21.10.2019 визначався приписами статті 23 Закону про банкрутство та з 21.10.2019 визначається статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.
Приписами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.
Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку.
Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13.
Законодавством про банкрутство для конкурсних кредиторів встановлений більш складний, порівняно з іншими учасниками справи, порядок набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який (статус) наділяє такого учасника повним обсягом процесуальної дієздатності, в т. ч. правом оскаржувати судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника тощо.
Набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №913/444/18).
За приписами частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, тобто чітко визначений порядок формалізації конкурсного кредитора як у часника провадження у справі про банкрутство.
Колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, згідно з якою лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи Кодексу України з процедур банкрутства (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 Кодексу України з процедур банкрутства) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).
Лише за сукупністю встановлених, в даному випадку, Кодексом України з процедур банкрутства дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом; визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.
Відтак, набуття Акціонерним товариством "Альфа-Банк" статусу учасника у справі про банкрутство та процесуальної дієздатності пов`язане з моментом визнання його грошових вимог у судовому порядку, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).
Доказів того, що непогашені грошові вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" за кредитним зобов`язанням є забезпеченими, матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Колегія суддів зауважує, що Акціонерне товариство "Альфа-Банк" на момент касаційного провадження не має статусу учасника у справі про банкрутство, а відтак не набуло і процесуальної дієздатності (здатності здійснювати процесуальні права, зокрема оскаржувати ухвалені у справі судові рішення та виконувати покладені на учасника справи обов`язки в суді), що унеможливлює здійснення касаційного провадження та перегляду по суті оскарженої постанови апеляційного суду, у зв`язку з чим касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 296 ГПК України.
Аналогічна правова позиція щодо закриття касаційного провадження у випадку відсутності процесуальної дієздатності скаржника у справі викладена в ухвалах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №916/4933/15, від 27.08.2020 у справі №904/5874/19.
Крім того, колегія суддів зазначає, що закриття касаційного провадження у справі №902/50/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020, не позбавляє скаржника можливості, у випадку відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та визнання грошових вимог банку ухвалою господарського суду, за наявності підстав і у передбачений законом спосіб, скористатись своїм правом на апеляційне та касаційне оскарження ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у такій справі.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 296 ГПК України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ :
1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 902/50/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                             К.М. Огороднік 
Судді                                                                                               С.В. Жуков 
                                                                                                          Н.Г. Ткаченко