УХВАЛА

28 грудня 2020 року 

м. Київ

Справа №  911/1256/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С. В. - головуючий, Губенко Н. М., Кролевець О. А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 9 листопада   2020 року (головуючий - Попікова О. В., судді - Євсіков О. О., Корсак В. А.) та рішення Господарського суду Київської області від 26 серпня 2020 року (суддя Христенко О. О.)
у справі № 911/1256/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства Богуславської міської ради "Богуславтепловодопостачання"
про стягнення 331484,25 грн,
ВСТАНОВИВ:
2 грудня 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від                          9 листопада 2020 року та рішення Господарського суду Київської області від                26 серпня 2020 року у справі № 911/1256/20.
Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України", Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів у сумі           331484,25 грн. Отже, ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року (1051000,00 грн).
Необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі АТ "НАК "Нафтогаз України" обґрунтовує тим, що питання зменшення судами розміру заявленої до стягнення пені (порядку такого зменшення, підстав тощо) має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, а також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників цього ринку. При цьому скаржник, з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає про застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 4 грудня 2020 року у справі № 918/116/19. 
Проте наведені скаржником обґрунтування та доводи Суд оцінює критично.
Так, посилання скаржника на те, що спір стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників цього ринку, свідчить, що спір стосується регулювання відносин щодо всіх учасників ринку природного газу, а не тільки позивача, і впливає на фінансовий стан кожного учасника ринку, а тому те, що справа має виняткове значення саме для скаржника, не є для Суду переконливим.
Також за оцінкою Суду недостатньо обґрунтовано скаржником і те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки посилання на правовий висновок у справах № 908/1453/14 та № 918/116/19 не підтверджує того, що у наведених справах і у цій справі судами по-різному застосовано норми статті  551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах, позаяк зменшуючи розмір штрафник санкцій суди реалізовували свої дискреційні повноваження, передбачені наведеними нормами права. При цьому в касаційній скарзі не доведено, що в цій справі суди не забезпечили баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених ними обставин справи та допустили фактичне звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій без належних правових підстав.
Звідси висновок, що скаржник не зазначає обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
За змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.
На підставі наведеного надання стороні будь-яких переваг, зважаючи на сферу її діяльності, правовий статус, предмет спірних відносин, призведе до порушення одного з основних засад господарського судочинства - рівності учасників судового процесу перед законом і судом.
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності". 
З огляду на відсутність обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  АТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 9 листопада 2020 року та рішення Господарського суду Київської області від 26 серпня 2020 року у справі № 911/1256/20, на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 15, 163, 234, 235, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 9 листопада  2020 року та рішення Господарського суду Київської області від 26 серпня               2020 року у справі № 911/1256/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       С. В. Бакуліна

Судді                                                                                                    Н. М. Губенко

                                                                                                    О. А. Кролевець