ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/138/20 Справа № 205/7309/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Свистунової О.В.,
суддів - Лаченкової О.В., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті"
на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року
по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ТОВ "Порше Мобіліті" звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнювався та доповнювався, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовна заява мотивована тим, що 12.04.2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_3 було укладеного кредитний договір № 50008302 та додаткову угоду, згідно умов яких, останній отримав кредит в розмірі 16 333,75 доларів США на придбання автомобіля та 5 104,35 доларів США на сплату страхових платежів строком на 60 місяців.

В якості забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором, 15.05.2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_3 був укладений договір застави, відповідно до умов якого останній надав позивачу в заставу транспортний засіб - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску.

Позивач умови кредитного договору виконав, проте ОСОБА_3 за час життя порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу.

Відповідно до актового запису про смерть № 4133 від 20.05.2015 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до спадкової справи № 1026/2015, після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ніхто не звертався.

Також позивач зазначав, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина спірного автомобіля, оскільки автомобіль було придбано під час шлюбу та таке майно відповідно до ст. 60 СК України є спільним сумісним, а інша 1/2 частина належить дружині померлого ОСОБА_1 та сину померлого ОСОБА_2 , по 1/4 частині, як спадкоємцям, оскільки на момент відкриття спадщини останні був зареєстрованими та проживали разом з померлим ОСОБА_3 .

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 50008302 від 12.04.2013 року в розмірі 291 422,70 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску, для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу, встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Порше Мобіліті", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 12.04.2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 50008302 та додаткову угоду, згідно умов яких позивач надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 16 333,75 доларів США на придбання автомобіля та 5 104,35 доларів США на сплату страхових платежів, терміном на 60 місяців, а ОСОБА_3 зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та додатковою угодою.

В якості забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором, 15.05.2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_3 був укладений договір застави, відповідно до умов якого останній надав позивачу в заставу транспортний засіб - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску.

Відповідно до п.8.1 Кредитного договору у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний строк користування кредитом та/або додатковим кредитом.

Згідно з п.8.2 Кредитного договору у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, передбаченої в статі 3.2.1, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми кредиту.

Відповідно до п.8.5 Кредитного договору збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Всупереч умов укладеного договору, ОСОБА_3 свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 50008302 та додатковою угодою до нього від 12.04.2013 року, яка станом на 18.05.2015 року становить 291 422,70 грн.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконував, позивач скористався своїм правом та надіслав ОСОБА_3 вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яку останній отримав 12.01.2015 року.

Відповідно до актового запису про смерть № 4133 від 20.05.2015 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до спадкової справи № 1026/2015, після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ніхто не звертався.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку, що позивачем не було надано належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, доказів вартості майна одержаного у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також його розміру, в межах якого кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України).

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа № 1026/2015 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена на підставі поданої претензії ПАТ "Альфа-Банк" до спадкоємців спадкодавця. З заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто з спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.122-148 т.2).

Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не подали заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.01.2020 року по справі № 306/2000/16-ц (провадження № 61-30819св18).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент укладення кредитного договору позичальник перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується згодою дружини на укладення та виконання кредитного договору від 13.05.2013 року (т.1 а.с.24).

Відповідач ОСОБА_1 25.02.2016 року була зареєстрована за тією ж самою адресою, що і позичальник: АДРЕСА_1 . тобто на момент смерті позичальника (час відкриття спадщини) відповідач проживала разом з ним.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 , яка не подала заяву до нотаріальної контори щодо відмови від спадщини, є законним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , в т.ч. і щодо 1/2 частки предмету застави - транспортного засобу марки Seat модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску. Тобто, відповідачу ОСОБА_1 належить на праві власності половина від вказаної частки як одному з двох законних спадкоємців позичальника.

З огляду на зазначене, відповідачу ОСОБА_1 на підставі ст. 368 ЦК України та ст. 1268 ЦК України належить на праві власності 3/4 частки права власності на предмет застави: транспортний засіб - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску.

Згідно з відповіддю Новокодацького районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.04.2018 року № 1442/14.7-24 у відповідача ОСОБА_1 та позичальника наявна спільна дитина - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) /а.с.190 т.1/.

Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 20.06.2018 року № 6/5-3/8 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.200 т.1).

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 1273 ЦК України неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.

На дату смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 був неповнолітньою особою (вік понад 17 років).

Таким чином, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі ст. 1268 ЦК України є законним спадкоємцем померлого позичальника ОСОБА_3 , а отже відповідачу ОСОБА_2 належить 1/4 частка права власності на предмет застави: транспортний засіб - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску.

Крім того, відповідно до спадкової справи № 1026/2015 після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ніхто не звертався, вказана спадкова справа не містить інформації щодо інших можливих спадкоємців, які б належним чином та у встановленому законом порядку прийняли спадщину.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявили про відмову від прийняття спадщини, відповідачі таких доказів не подали.

Що стосується дотримання кредитором спадкодавця строку для пред`явлення вимог до спадкоємців, колегія суддів враховує наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 10.03.2015 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марганець О.С. від 25.02.2015 року за № 201, державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Петровим О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 46766436).

11 лютого 2016 державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з наявною інформацією про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 20.05.2015 року, зареєстровано за № 4133 (а.с.141 т.2).

Як зазначає позивач, ТОВ "Порше Мобіліті" дізналося про смерть ОСОБА_3 після ознайомлення зі змістом постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 11.02.2016 року та після цього 23.03.2016 року було підготовлено та подано до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про кредитні вимоги до спадкоємців (а.с.130 т.2), на яку листом від 02.04.2016 року № 1115/02-14 Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було надано відповідь (а.с.142 т.2).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після того як позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_3 , 06.04.2017 року ТОВ "Порше Мобіліті" подало до суду клопотання про залучення ОСОБА_1 як співвідповідача (а.с.115-116 т.1), в подальшому позивачем було подано позовну заяву зі зміненим складом учасників справи, де було зазначено в якості відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.203-210 т.1).

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги.

У відповідності до положень ч.3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`являти свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ч.1 ст. 1281 ЦК України, саме на спадкоємцях лежить обов`язок повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, однак матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі повідомляли позивача про відкриття спадщини.

З урахуванням того, що про смерть ОСОБА_3 ТОВ "Порше Мобіліті" дізналося після ознайомлення зі змістом постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.02.2016 року, після чого пред`явило заяву про кредитні вимоги до спадкоємців від 23.03.2016 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не пропустив строк для пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Визначаючи вартість майна, одержаного спадкоємцями у спадщину, колегія суддів враховує, що в межах виконавчого провадження № 46766436 державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Петровим О.В. було призначено експерта для визначення оцінки майна боржника та згідно висновку експерта  Багрова Д.О.  вартість майна складає 219 280,00 грн. (а.с.13 т.3), а тому колегія суддів вважає, що в межах саме цієї вартості майна відповідачі прийняли спадщину, та у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, де: 3/4 частки належить ОСОБА_1 , розмір якої становить 164 460,00 грн.; 1/4 частки належить ОСОБА_2 , розмір якої становить 54 820,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , спадкоємцями якого є ОСОБА_1  та ОСОБА_2  перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором  № 50008302 від 12.04.2013 року, яка утворилась станом на 18.05.2015 року в розмірі 291 422,70 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов №  НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску, в межах вартості майна, одержаного у спадщину - у розмірі 219 280,00 грн. та у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, де: 3/4 частки належить ОСОБА_1 , розмір якої становить 164 460,00 грн.; 1/4 частки належить ОСОБА_2 , розмір якої становить 54 820,00 грн., для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу, встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплачених останнім за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, а саме з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 11 116,16 грн., а з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 3 705,38 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за кредитним договором № 50008302 від 12 квітня 2013 року, яка утворилась станом на 18 травня 2015 року в розмірі 291 422,70 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1 197 см3, 2013 року випуску, в межах вартості майна, одержаного у спадщину - у розмірі 219 280,00 грн. та у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, де: 3/4 частки належить ОСОБА_1 , розмір якої становить 164 460,00 грн.; 1/4 частки належить ОСОБА_2 , розмір якої становить 54 820,00 грн., для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу, встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 11 116,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 3 705,38 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: О.В. Лаченкова

І.А. Єлізаренко