У Х В А Л А  
27 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 363/4293/18
провадження № 61-13851ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Транс Логистик» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Транс Логистик» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 40 921,72 грн.
Позов обгрунтовано тим, що після дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримала страхове відшкодування у розмірі 37 049,48 грн, яке не забезпечило відшкодування завданої шкоди у повному обсязі.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, позов ОСОБА_1 позов задоволено. Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Транс Логистик» (далі - ТОВ «Юг Транс Логистик», товариство) на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 40 921, 72 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у цій справі, є ТОВ «Юг Транс Логистик», як власник джерела підвищеної небезпеки та юридичною особою, що відповідає за шкоду, завдану її працівником відповідно до статтей 1172, 1187 ЦК України, з вини якого завдано шкоду майну позивача. Доводи відповідача про відсутність відомостей про перебування водія ОСОБА_2 у трудових відносинах з товариством, а також відсутність відомостей про те, що водій під час дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові обов`язки суд вважав недоведеними та необґрунтованими.
У серпні 2020 року ТОВ «Юг Транс Логистик» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування шкоди у розмірі 40 921,72 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн*100=210 200 грн). 
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Транс Логистик» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Транс Логистик» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             А. С. Олійник
С.О. Погрібний
В. В. Яремко