Ухвала
19 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 372/1610/13-ц
провадження № 61-11526ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
встановив:
У квітні 2013 року    ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (далі ПАТ «Міський комерційний банк»), ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії.
17 липня 2013 року   ОСОБА_2 подано заяву про залишення його позову до ПАТ «Міський комерційний банк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С. В. про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії без розгляду.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 липня 2013 року вказану вище заяву   ОСОБА_2 задоволено, позовну заяву залишено без розгляду.
ПАТ «Міський комерційний банк», в свою чергу, звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С. В. про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Міський комерційний банк»залишено без задоволення.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Міський комерційний банк» до ОСОБА_2  про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 вересня 2012 року №879/980-ФО/І, що належить на праві власності    ОСОБА_2 ,             а саме: земельну ділянку площею 0, 1791 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 0, 1292 га, яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0040 і земельну ділянку площею 0, 1822 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0040.
Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підстав оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання судових витрат.
04 серпня 2020 року  ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року у зазначеній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року зазначену касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків. 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надіслано нову редакціюкасаційної скарги на рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року, її копії у відповідності до кількості учасників справи.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарженнявказаного судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі,                в установленому ЦПК України порядку не отримувавкопію рішення суду, об'єктивно був позбавлений можливості на своєчасне оскарження судового рішення, та беручи до уваги доводи заявника, клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Підставами касаційного оскарження рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 рокузаявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною першою статті                 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року до закінчення касаційного провадження. 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте заявником не вказано достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання вказаного судового рішення і до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його виконання. 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Обухівського районного суду Київської області цивільну справу       № 372/1610/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 листопада          2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                             С. О. Карпенко
                                                                                                             В. А. Стрільчук