ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6744/20 Справа № 210/455/15 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Свистунової О.В., Лаченкової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг” на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг” про визнання незаконним рішення про відмову у видачі документів, встановлення зобов`язання,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” про про визнання незаконним рішення про відмову у видачі документів, встановлення зобов`язання.
       В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався на те, що він з 27 серпня 1987 року по 4 серпня 1999 року на умовах повного робочого часу працював на підприємстві відповідача в експрес-квантометричній лабораторії №1, виконуючи роботи з ремонту, регулювання та наладки обладнання. Серед обладнання з яким він постійно працював були багатоканальні рентгенівські спектрометри моделей СРМ 20, СРМ 25 виробництво Росія та ВРА 20 виробництво НДР. Згідно зі ст.1 Закону України “Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку” та з п.п. 25, 69 Загальних понять та термінів “Норм радиационной безопасности НРБ-76/87”, затверджених 26 травня 1987 року, вказані рентгенівські спектрометри є джерелами іонізуючого випромінювання. Позивач вказує, що роботи, які він виконував, відносились до Списку №1 затвердженого Постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року, (розділ 22, підрозділ 5, позиція 12205000-17546 Працівники, постійно і безпосередньо зайняті ремонтом, регулюванням і наладкою рентгенівських установок у народному господарстві та науково-дослідних інститутах). 21 січня 1997 року головний експерт умов праці Державної експертизи умов праці України - Н.С. Українчук видав подання № 3, у якому зазначив те, що “на підставі проведеної експертизи технічної документації приладу АРЛ 72000, … припинити дію прийнятих рішень стосовно працівників, які працюють та обслуговують цей прилад, щодо віднесення їх до розділу XXII списку №1, тобто осіб, зайнятих на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці, що дає право на пільговий стаж. На підставі вказаного подання, 10 лютого 1997 року на підприємстві відповідачі було видано наказ № 81 “Про скасування дії наказу від 27 вересня 1996 року № 478”. Наслідком стало те, що цим наказом було відмінено віднесення працівників лабораторій №1 і №2 до персоналу категорії А, і тим самим, відмінено виконання радіаційного контролю на робочих місцях персоналу з реєстрацією отриманої дози радіації, відмінено щорічні медичні огляди персоналу, відмінено відсторонення вагітних жінок від роботи з ДІВ та інші вимоги норм та правил, які повинні були забезпечувати безпечні умови праці при роботі з джерелами іонізуючих випромінювань. У вказаному поданні №3 мова йде виключно про прилад АРЛ 72000, який використовувався у експрес-квантометричній лабораторії №2 і про працівників, які працюють та обслуговують цей прилад. Стосовно приладів лабораторії № 1, а саме - багатоканальних рентгенівських спектрометрів моделей СРМ 20, СРМ 25, ВРА 20 у поданні №3 нічого не вказано, а також нічого не вказано про працівників, які виконували ремонт та наладку рентгенівського обладнання. У листі, направленому відповідачу 05 травня 1997 року за №6-580 Головним Державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, який, згідно з законом, є представником регулятивного органу в сфері поводження з джерелами іонізуючого випромінювання, було вказано на невідповідність чинним Законам України і нормативно-правовим актам вимог, викладених у Поданні №3 Державної експертизи умов праці, і встановлено вимогу відновити порушений статус робітників лабораторій ІТЦ, які працювали з джерелами іонізуючих випромінювань. Позивач вважає, що видаючи наказ від 10 лютого 1997 року керівники підприємства відповідача діяли незаконно, по меншій мірі відносно працівників ЕКЛ №1, порушивши вимоги ст. ст. 8, 14, 35, 36 Закону України “Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку”, ст.ст. 7, 23 Закону України “Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення”, ст.13, 17 Закону України “Про охорону праці”, п. 1.2, 2.1, 4.1 норм радіаційної безпеки НРБ-76/87, розділів 3 та 13 санітарних правил ОСП-72/87 “Основные санитарные правила работы с радиоактивными веществами и другими источниками ионизирующих излучений”. Відповідач порушив його особисті немайнові права, а саме, право на належні, безпечні і здорові умови праці гарантовані ст. 43 Конституції України та ч.4 ст.293 Цивільного кодексу України. 18 листопада 2014 року позивач звернувся до менеджера з персоніфікованого обліку та пенсійного забезпечення АМКР ОСОБА_2 з метою отримання інформації, яка необхідна для оформлення пільгової пенсії. Але отримав відповідь, що його робоче місце відсутнє в переліках Списків №1 за період його роботи з 1987 по 1999 рік, тому відсутні які-небудь підстави для отримання пільги. На вимогу позивача, в якості доводів відсутності у нього пільгового стажу, йому були надані тільки подання №3 Державної експертизи умов праці від 21 січня 1997 року та документ Інженерно-технічного центру КДГМК “Криворіжсталь” від 15 жовтня 1997 року №214-475 про вивчення умов праці на робочих місцях ЕКЛ №1 та 2. 05 грудня 2014 року позивач звернувся із письмовою заявою на ім`я директора з персоналу АМКР ОСОБА_3 , щодо отримання довідки про наявність пільгового стажу, а також з запитом щодо надання інформації про умови праці на моєму робочому місці в період роботи з джерелами іонізуючих випромінювань. Листом ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” від 30 грудня 2014 року позивач отримав письмову відмову на його заяву, у якій відповідач не визнає його права на пільговий стаж, знову посилаючись в обґрунтування своєї відмови на подання №3 від 21 січня 1997 року та на документ ITU від 15 жовтня року № 214-475. і відмовляється надати інформацію про умови праці та відповідні документи. Оскільки, як вже було вказано, Подання №3 Державної експертизи умов праці України, ніяким чином не стосується і не відміняє результати атестації робочого місця позивача інженера І категорії ремонтно-наладочної групи рентгенівської та електронної техніки ЕКП №1, то це подання не може слугувати доказом відсутності у позивача пільгового стажу. Стосовно документу Інженерно-технічного центру КДГМК “Криворіжсталь” від 15 жовтня 1997 року №214-475 “Изучение условий труда на рабочих местах работников, занятых на установках рентгеноспектрального анализа определением химического состава материалов и правомерность предоставления льгот и компенсаций за вредные условия труда”позивач зазначає, що з назви та змісту цього документа вбачається, заступник начальника Інженерно-технічного центру - начальник відділу контрольних випробувань КДГМК «Криворіжсталь» В.І. Кучер разом з головним експертом умов праці Державної експертизи Міністерства праці та соціальної політики України ОСОБА_4 вивчали умови праці робітників, які виконували визначення хімічного складу матеріалів, в той час як характер роботи позивача фактично був пов`язаний з виконанням ремонту та наладки рентгенівського обладнання. У Списку №1 Розділ XXII Підрозділ 5 поз. 12205000-17546 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1994 року №773, яка діяла на той час, передбачено пільговий стаж саме для такої категорії: “Працівники, постійно і безпосередньо зайняті ремонтом, регулюванням і наладкою рентгенівських установок у народному господарстві та науково-дослідних інститутах». Це означає, що згідно з вказаним документом від 15 жовтня 1997 року, умови праці Позивача не вивчались і, відповідно, наведені в ньому висновки не стосуються його робочого місця. Документ ІТЦ КДГМК “Криворіжсталь” від 15 жовтня 1997 року містить висновок про безпеку приладів лабораторій ЕКЛ №1 та №2, які є джерелами іонізуючих випромінювань. Критерії безпеки джерел іонізуючих випромінювань наведено в підрозділі 1.3 Загальних положень ОСП-72/87 та розділі 9 НРБУ-97. Вони викладені у вигляді критеріїв звільнення установ від обов`язку отримувати дозволи на роботу з джерелами іонізуючих випромінювань і проведення радіаційного контролю. Виходячи з наведених вище пояснень позивач вважає, що документ ІТЦ КДГМК “Криворіжсталь” від 15 жовтня 1997 року №214-475 “Изучение условий труда на рабочих местах работников, занятых на установках рентгеноспектрального анализа определением химического состава материалов и правомерность предоставления льгот и компенсаций за вредные условия труда” не може розглядатись, як належний доказ відсутності права позивача на пільгову пенсію за віком згідно Списку №1. Крім того, на думку позивача, відмовивши йому надати інформацію про умови праці, а саме документи з атестації його робочого місця за 1995 рік, відповідач порушив ч.2 ст. 23 Закон України “Про охорону праці” і відповідні права позивача. На підставі викладеного,  ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на зарахування періоду його безпосередньої роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року відповідно до позиції 12205000-17546 підрозділу 5 розділу XXII Списку №1, затвердженого Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року до пільгового стажу; зобов`язати ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” підтвердити йому пільговий стаж роботи відповідно до позиції 12205000-17546 підрозділу 5 розділу XXII Списку №1, затвердженого Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року, за період його безпосередньої роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року та видати відповідну довідку про пільговий стаж та виписку з наказу про результати атестації для отримання пільгової пенсії за Списком №1; припинити дію наказу КДГМК “Криворіжсталь” від 10 лютого 1997 року №81 “Об отмене действия приказа по комбинату”, щодо скасування дії наказу КДГМК “Криворіжсталь” від 27 вересня 1996 року №478 “Об установлении перечня работников, отнесенных к категории «А» согласно ОСП-72/87», в частині, що стосується персоналу експрес-квантометричної лабораторії №1 відділу контрольних випробувань інженерно-технічного центру.
       Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” підтвердити ОСОБА_1 пільговий стаж роботи відповідно до позиції 12205000-1754б підрозділу 5 розділу ХХІІ Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, за період його роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року та видати довідку про пільговий стаж і виписку з наказу про результати атестації для отримання пенсії. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.165-168).
       В апеляційній скарзі ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” просить рішення суду від 21 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

       У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 21 квітня 2017 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня
2018 року апеляційну скаргу ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” про визнання незаконним рішення про відмову у видачі документів, встановлення зобов`язання. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.236-239). 
       Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.40-45).
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до частин першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
       За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Відповідно до статі 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
       Відповідно до пункту «а» частини першої статті13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
       Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
       Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
       Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 , при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.
       Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. 
       Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
       Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу органами Пенсійного фонду України приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
       Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 , та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.
       Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
       Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
       При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
       З матеріалів справи вбачається позивач  ОСОБА_1 працював у відповідача: з 27 серпня 1987 року – на посаді старшого інженеру групи по ремонту рентгенівських та електронних приладів центральної лабораторії, з 01 липня 1988 року – на посаді інженера 1 категорії ремонтно-наладочної групи рентгенівської та електронної техніки експресс-квантометричної лабораторії інженерно-технічного центру, з 20 січня 1997 року – на посаді інженера 1 категорії групи по ремонту електронно-оптичного устаткування експресс-квантометричної лабораторії № 1 ІТЦ, з 05 серпня 1999 року переведений на посаду начальника експресс-квантометричної лабораторії
№ 1 у випробувальному центрі (т. 1 а.с. 53, 54).
       27 вересня 1996 року КДГМК “Криворіжсталь” було видано наказ №478, яким визначено перелік працівників лабораторій ЕКЛ №1 та № 2, які працювали з джерелами іонізуючих випромінювань і тому згідно з НРБ-76/87 відносились до персоналу категорії «А». Крім того, цим наказом визначено керівників, відповідальних за облік робочого часу персоналу при роботі з рентгеноспектральним обладнанням з ціллю радіаційного контролю (т.1 а.с. 6-9).
       Відповідно до подання №3 Державної експертизи умов праці від 21 січня 1997 року визначено: припинити дію прийнятих рішень стосовно працівників, які працюють та обслуговують цей прилад, щодо віднесення їх до розділу XXII списку № 1, тобто осіб, зайнятих на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці, що дає право на пільговий стаж (т.1 а.с.12).
       Наказом №81 від 10 лютого 1997 року “Про відміну дії наказу по комбінату” було відмінено дію наказу від 27 вересня 1996 року №478 “Про затвердження переліку робітників, віднесених до категорії «А» згідно ОСП-72/87”, і тим самим, відмінено виконання радіаційного контролю на робочих місцях персоналу з реєстрацією отриманої дози радіації, відмінено щорічні медичні огляди персоналу, відмінено відсторонення вагітних жінок від роботи з ДІВ та інші вимоги норм та правил, які повинні були забезпечувати безпечні умови праці при роботі з джерелами іонізуючих випромінювань (т.1 а.с. 13).
       Встановлено, подання №3 Державної експертизи умов праці від 21 січня 1997 року та Наказ комбінату від 10 лютого 1997 року не оскаржувались будь-якими органами або посадовими особами чи працівниками у встановленому законом порядку.
       Згідно висновку від 15 жовтня 1997 року “Про дослідження умов праці на робочих місцях робітників, зайнятих на установках рентгеноспектрального аналізу визначенням хімічного складу матеріалів і правомірність надання пільг та компенсацій за шкідливі умови праці” умови праці робітників, які працюють та обслуговують прилади визначення хімічного складу матеріалів АRL -72000, ARL-31000, СРМ-20, СРМ-23 не відносяться до умов, закладеним у розділі ХХІІ списку № 1 і зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах (т.1 а.с.37-39).
       У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання довідки на підтвердження спеціального трудового стажу у період його роботи на підприємстві з 1987 року по 1999 роки для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (т.1 а.с.16, 17).
       У відповіді на звернення позивача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
від 30 грудня 2014 року повідомило, що вперше атестація робочих місць за умовами праці по комбінату проведена наказом Криворізького державного металургійного комбінату «Криворіжсталь» від 09 грудня 1994 року № 525. В цьому наказі затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті і за Списком № 1 атестовано лише одно робоче місце – інженер-технолог рентгеноструктурного аналізу лабораторії металознавства, групи фізико-механічних випробувань (т.1 а.с.18).
       Судом встановлено, позивач бажає реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, однак не може цього зробити у зв"язку з тим, що йому не надається довідка з місця роботи, яка потрібна для визначення пільгового стажу.
       У судовому засіданні у в апеляційному суді представник відповідача зазначила, що атестація робочого місця позивача ОСОБА_1 у 1994 році не проводилася.
       Згідно наказу по комбінату “Криворіжсталь” від 09 грудня 1994 року №525 атестацію проведено по іншій спеціальності «інженер рентгеноструктурного аналізу лабораторії металоведення групи фізико-механічних випробувань», яку не обіймав позивач (т.1 а.с.135). 
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі
№520/15025/16-а дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 1 та № 2, але з вини власника підприємств не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списками № 1 та № 2 відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
       При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема органи Держпраці.
       Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
       Відповідачем на вимогу апеляційного суду надано довідку вих. №95465 від 06 жовтня 2020 року, видану на підставі трудової книжки ОСОБА_1 , з якої вбачається, що за період з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року ОСОБА_1 займав наступні посади: з 27 серпня 1987 року – на посаді старшого інженеру групи по ремонту рентгенівських та електронних приладів центральної лабораторії, з 01 липня 1988 року – на посаді інженера 1 категорії ремонтно-наладочної групи рентгенівської та електронної техніки експресс-квантометричної лабораторії інженерно-технічного центру, з 20 січня 1997 року – на посаді інженера 1 категорії групи по ремонту електронно-оптичного устаткування експресс-квантометричної лабораторії № 1 ІТЦ, з 05 серпня 1999 року переведений на посаду начальника експресс-квантометричної лабораторії
№ 1 у випробувальному центрі (т. 2 а.с. 72).
       Відповідно до Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах” від 26 січня 1991 року №10 та 11 березня 1994 року №162 (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин) робочі місця лабораторії радіоактивних ізотопів Розділ XXII Роботи з радіоактивними сполуками, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм та рідкоземельними елементами, позиція 12201000-17546) відповідно до атестації робочих місць комбінату “Криворіжсталь” від 09 грудня 1994 року №525 є в переліку та особи, що їх займали мали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
       Таким чином, посада ОСОБА_1 - інженера групи по ремонту рентгенівських та електронних приладів центральної лабораторії відноситься до Списку №1.
       Крім того, у поданні №3 Державної експертизи умов праці від 21 січня 1997 року зазначено припинити стосовно працівників, які працюють та обслуговують прилад АРЛ 72000, який використовувався у експрес-квантометричній лабораторії №2, щодо віднесення цих працівників до розділу ХХІІ Списку №1.
       Стосовно приладів лабораторії № 1, де працював позивач, а саме - багатоканальних рентгенівських спектрометрів моделей СРМ 20, СРМ 25, ВРА 20 у поданні №3 не вказано, а також не вказано про працівників, які виконували ремонт та наладку рентгенівського обладнання (т.1 а.с.12).
       Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що на момент видання наказу КДГМК “Криворіжсталь” від 10 лютого 1997 року №81 “Про відміну дії наказу по комбінату”, щодо скасування дії наказу КДГМК “Криворіжсталь” від 27 вересня 1996 року №478, в частині, що стосується персоналу експрес-квантометричної лабораторії №1 відділу контрольних випробувань інженерно-технічного центру, позивач працював на посаді, яка давала право на зарахування до пільгового стажу.
       Подальше скасування акту локального характеру по підприємству може лише розповсюджуватись на правовідносини, які виникають у майбутньому, та не можуть порушувати права працівників, які виникли до їх видання.
       Таким чином, вимоги позивача про зобов"язання відповідача підтвердити пільговий стаж роботи відповідно до позиції 12205000-1754б підрозділу 5 розділу ХХІІ Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року за період його роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року та видати довідку про пільговий стаж та виписку з наказу про результати атестації для отримання пенсії є доведеними та обґрунтованими. 
       Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права на зарахування періоду його безпосередньої роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року відповідно до позиції 12205000-17546 підрозділу 5 розділу XXII Списку №1, затвердженого Постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року до пільгового стажу, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що така вимога є передчасною та заявлена до неналежного відповідача, оскільки зарахування пільгового стажу здійснюється виключно органами пенсійного фонду.
       Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовна вимога щодо припинення дії наказу КДГМК “Криворіжсталь» від 10 лютого 1997 року №81 “Про відміну дії наказу по комбінату”, щодо скасування дії наказу КДГМК «Криворіжсталь» від 27 вересня 1996 року №478 “Про затвердження переліку робітників, віднесених до категорії «А» згідно ОСП-72/87”, в частині, що стосується персоналу експрес-квантометричної лабораторії №1 відділу контрольних випробувань інженерно-технічного центру не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не правильно обрано спосіб захисту цивільних прав, визначених ст.16 ЦК України. 
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача підтвердити пільговий стаж роботи відповідно до позиції 12205000-1754б підрозділу 5 розділу ХХІІ Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року за період його роботи з джерелами іонізуючого випромінювання з 27 серпня 1987 року по 04 серпня 1999 року та видати довідку про пільговий стаж та виписку з наказу про результати атестації для отримання пенсії. 
       Доводи апеляційної скарги на недоведеність позовних вимог позивача, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
       Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, неповне з”ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг” - залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді