Справа № 308/10241/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       24 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Кожух О.А., Фазикош Г.В.
з участю секретаря: Кухти М.В.
імена (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року у складі судді Деметрадзе Т.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
встановив :
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення подвійної суми забезпечувального платежу за попереднім договором від 08.09.2015 року у розмірі - 184000,00 грн., 3% річних в розмірі - 13945,74 та 49864,00 грн. - інфляційних втрат.
Позов мотивовано тим, що 08.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір про купівлю продаж нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 21,35 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. та зареєстровано в реєстрі за № 2255.
Проте, на визначену у попередньому договорі дату підписання основного договору продавець до нотаріуса не з`явився та повідомив, що у нього виникли проблеми з документами і він продати квартиру не може. Зазначає, що позивач та відповідач постійно перебувають на зв`язку, однак останній постійно вказує на наявність у нього обґрунтованих підстав щодо неможливості повернення коштів.
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятого на себе обов`язку з укладення основного договору, позивач просив стягнути передбачену пунктом 5.3 попереднього договору подвійну суму забезпечувального платежу у розмірі 184000,00 грн., а також 3% річних в розмірі та інфляційні втрати.
Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення – задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 подвійну суму забезпечувального платежу за попереднім договором від 08.09.2015 року у розмірі 184000,00 /сто вісімдесят чотири тисячі/ гривень, 13945,74 /тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. сімдесят чотири коп./ 3% річних та 49864,00 /сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири/ грн. інфляційних втрат. Вирішено питання про стягнення судового збору.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , оскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом його належним чином не було повідомлено про розгляд справи, чим позбавлено можливості його участі у розгляді справи; заявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки він був позбавлений можливості укладення основного договору купівлі – продажу, оскільки вказана квартира з причин незалежних від нього вибула з його власності. Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 21,35 кв.м, шо знаходиться в АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. та зареєстровано в реєстрі за № 2255.
Пунктом 5.1 попереднього договору від 08.09.2015 року визначено, що до підписання цього Договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, Покупець передала, а Продавець отримав суму забезпечувального платежу у розмірі 92000,00 гри. (дев`яносто дві тисячі грн.). 
Відповідно до п.5.3 у випадку невиконання цього Договору Продавцем, він зобов`язується повернути Покупцю протягом 3 днів з дати встановленої п.6.1 цього договору суму забезпечувального платежу збільшену в два рази 184 000грн.
Згідно з п.5.4 договору невиконання договору є будь – який факт, який є причиною офіційної відмови нотаріуса( з винесенням відповідної постанови) у посвідченні договору купівлі – продажу; відмова однієї із сторін від підписання договору купівлі – продажу на визначених цим договорам умовах; нез`явлення до нотаріуса у визначений час; або невиконання договору купівлі – продажу, якщо цей факт доведений в судовому порядку, чи наслідком його розірвання договору купівлі – продажу (визнання його недійсним).
Пунктом 6.1 вказаного договору визначено, що за домовленістю сторін укладання Основного договору здійснюватиметься 15.02.2016 року о 17 годині у приміщені офісу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. за адресою: АДРЕСА_2 .
За приписами ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди.
Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання за попереднім договором. Матеріали справи не містять доказів укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна та не містять доказів на підтвердження неможливості укладення основного договору у погоджений сторонами строк, а також повідомлень відповідача щодо існування обставин, які унеможливлюють підписання договору. Відповідач до даного часу також не повернув грошові кошти, які отримані ним за попереднім договором.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за період з 19.02.2016 року по 01.08.2018 року інфляційні втрати становлять 49864,00 грн., 3 % річних - 13945,74 грн.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстави для стягнення з ОСОБА_2 подвійної суми забезпечувального платежу за попереднім договором від 08.09.2015 року у розмірі 184000,00 (сто вісімдесят чотири тисячі гривень), 13945,74 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень сімдесят чотири копійки) 3% річних та 49864,00 (сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. інфляційних втрат.
Згідно з ч.3 п.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Матеріалами справи встановлено, що в суді першої інстанції справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач (апелянт) ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.
Апелянт ОСОБА_2 обґрунтовує свою апеляційну скаргу даною підставою, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення. В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу.
Разом з тим безпідставними є посилання апелянта, що він був позбавлений можливості укладення основного договору купівлі – продажу, оскільки вказана квартира з причин незалежних від нього вибула з його власності, так як рішенням Ужгородського міськрайоннного суду від 07.06.2017 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 14.09.2007 року між ним та ОСОБА_4 , оскільки своє зобов`язання за попереднім договором відповідач повинен був виконати 15.02.2016 року, тобто задовго до ухвалення вищевказаного судового рішення. Окрім того, в попередньому договорі від 08.09.2015 року, зокрема в п.1.3 а) вказано, що продавець (відповідач) гарантує та готовий нести відповідальність, передбачену цим договором та законодавством України, що квартира на момент укладення цього договору нікому раніше не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передана, судового спору щодо неї немає. 
Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до ч.3 п.3 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову з вищенаведених підстав.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 подвійну суму забезпечувального платежу за попереднім договором від 08.09.2015 року у розмірі 184000,00 (сто вісімдесят чотири тисячі) грн., 13945 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 74 (сімдесят чотири) коп. 3% річних та 49864,00 (сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2478 (дві тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 10 (десять) коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. 
Повний текст судового рішення складено 02 грудня 2020 року.
       Головуючий : 
Судді :