ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 р.	Справа № 480/3897/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 10.02.20 року по справі № 480/3897/19
          за позовом          Приватного науково-виробничого підприємства "АКам"  
          до          Управління Держпраці у Сумській області                  
          про скасування пунктів припису,
ВСТАНОВИВ:
Приватне науково-виробниче підприємство "АКам" (далі - позивач, ПНВП "АКАМ") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління), у якій просить з урахуванням змінених позовних вимог просить:
- скасувати пункти 1,2,3,4 припису №02-05/527 від 16.09.2019 р., 
- скасувати пункти 8, 12, 13, 14 припису №02-05/413 від 26.07.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовими особами у період з 22.07 по 26.07.2019 була здійснена планова перевірка дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів та промислової безпеки позивача. 
За результатами перевірки  відповідачем складено акт № 02-04/579 від 26.07.2019 та припис №02-05/413 від 26.07.2019.  
16.09.2019 року головний інспектор відповідача ОСОБА_1 здійснив позапланову перевірку стану виконання вимог раніше виданого припису, за результатами якої складено акт №02-04/769 від 16.09.2019 р. та припис №02-05/527 від 16.09.2019.
Так, позивач наголошує, що на думку відповідача (пункт 2 Припису), підприємство сезонно експлуатує обладнання підвищеної небезпеки, а саме: систему газопостачання природним газом для опалення, тому воно зобов`язане отримати дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, оскільки системи газопостачання природним газом суб`єктів господарювання входять до переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (п.2 Додатку 3 до “Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки”, затверджених постановою КМ України від 26.10 2011 р. № 1107).
Відсутність дозволу є порушенням п. 7 та п.9 вищезгаданої Постанови. Наявність діючих на момент перевірки договорів з газорозподільним підприємством “Сумигаз”, що має відповідний дозвіл Держпраці на послуги з технічного обслуговування та експлуатації зазначеного обладнання, наявність яких відображена в Акті, не звільняє позивача від того, щоб позивач ще й самостійно отримував дозвіл. На думку відповідача, експлуатація системи газопостачання без дозволу відповідача несе загрозу життю та здоров`ю робітників.
Позивач вважає, що підстави для отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відсутні, виходячи з наступного.
Система газопостачання позивача призначена для опалення частини приміщень в холодний період року і складається з побутових опалюючих пристроїв (конвектори і котел) і внутрішнього газопроводу низького тиску. Щодо обладнання підвищеної небезпеки, то опалюючі пристрої під цю категорію не підпадають в силу того, що п.2 додатку 3 Постанови КМ № 1107 обладнанням підвищеної небезпеки вважає газовикористовуюче обладнання потужністю вище 100 квт, а найбільш потужне газовикористовуюче обладнання позивача (газовий котел “WESTEN pulsar D”) має потужність 24 квт. Всі інші частини системи газопостачання не можуть нести загрози життю та здоров`ю робітників тому, що знаходяться зовні приміщень на недосяжній для людини висоті і природний газ легше за повітря.
Крім того, позивач вважає недоцільним утримання власної газової служби тому щорічно, перед початком опалювального сезону, укладає договори з ПАТ “Сумигаз” на технічне обслуговування та експлуатацію всього газового господарства. Передавши газове господарство підприємства на технічне обслуговування та експлуатацію підряднику, позивачу вже не залишається що обслуговувати та експлуатувати. Крім цього, без укладання договорів на технічне обслуговування та експлуатацію газового господарства, затвердження всіх поданих графіків ПАТ “Сумигаз” газу не надає. Саме факт укладання договорів з підрядною організацією, що має Дозвіл на експлуатацію систем газопостачання, передача підряднику за договорами всього газового господарства на обслуговування та експлуатацію не відображено в листі Держпрапі України і зроблено хибний висновок про те, що відповідач самостійно обслуговує і експлуатує газове господарство.
Таким чином, вимоги відповідача щодо необхідності отримання позивачем дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є безпідставними.
Також позивач зазначає, що пунктом 1 Припису відповідач стверджує, що на підприємстві є ковальсько-пресове устаткування і виконуються ковальсько - пресові роботи без подання до територіального органу Держпраці декларації відповідності його матеріально- технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, а саме на експлуатацію ковальсько-пресового обладнання, що є порушенням п. 21 “Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки” та п.3 Додатку 7 до порядку, затверджених постановою КМ України від 26.10 2011 р. № 1107.
Позивач вважає вимогу подачі декларації відповідності на експлуатацію ковальсько-пресового устаткування безпідставною. В акті і приписі не міститься жодної інформації про те, яке саме устаткування позивача відповідач визначив як ковальсько-пресове і у відношенні якого устаткування потрібно подавати декларацію відповідності. В листі, отриманому від Держпраці України міститься інформація про гідравлічні преси. Але наявність гідравлічних пресів не зобов`язує позивача подавати декларацію відповідності вимогам для ковальсько-пресового устаткування, якщо воно таким не є. Жоден з перелічених в листі пресів не може виконувати ковальсько - пресових операцій. Призначення цих пресів є в паспортах і технічних описах. У додатках призначення пресів ПД -476 та ДБ-2434, що є у відповідача (пресів ПД-476 та ДБ-2430 не існує). Все пресове обладнання, що є у позивача використовується як вулканізаційне для гум, що відповідає вимогам до вулканізаційно-пресового устаткування, але не відповідає і не може відповідати вимогам для ковальсько-пресового устаткування. Повна назва професії людей, що працюють на цьому обладнанні - пресувальник-вулканізаторник. Саме під такою назвою професії пресувальники проходили медичний огляд в час коли це вимагалося санстанцією. Крім цього, перевіркою не виявлено жодного факту виконання ковальських операцій, в тому числі і перелічених у листі Держпраці України.
Враховуючи вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 р. позовні вимоги ПНВП "АКам" до Управління Держпраці у Сумській області щодо скасування протоколу про адміністративне правопорушення № 13-08/401 від 26.07.2019 р.; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №13-09/399 від 26.07.2019; скасування протоколу про адміністративне правопорушення № 13-08/506 від 16.09.2019 р.; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №13-09/502 від 16.09.2019 виділено у самостійне провадження  та передано на розгляд до Зарічного районного суду м.Суми за підсудністю.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2020р. адміністративний позов Приватного науково-виробничого підприємства "АКам" до Управління Держпраці у Сумській області про скасування пунктів припису  задоволено. Скасовано пункти 1,2,3,4 припису Управління Держпраці у Сумській області №02-05/527 від 16.09.2019 р., пункти 8, 12, 13, 14 припису №02-05/413 від 26.07.2019. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управлінням Держпраці у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неправильно досліджені матеріали справи, не враховані фактичні обставини справи, а тому висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи і як наслідок, рішення не відповідає нормам чинного законодавства. Зазначає, що відповідно до п.3.1 розділу 3 НПАОП 0.00-1.76-15 роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відповідно до вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 р. №1107. Вищезазначені Правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання, а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах. Крім цього, предметом договору (укладеного з ПАТ "Сумигаз", на який посилається позивач) є не передання позивачем в експлуатацію ПАТ "Сумигаз" об`єктів системи газопостачання позивача, а надання ПАТ "Сумигаз" послуг позивачу з технічного обслуговування об`єктів системи газопостачання позивача. Тобто дозвіл №106.17.59 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, виданий ПАТ "Сумигаз", дає йому право експлуатувати виключно розподільчі газопроводи, до яких не входить внутрішній газопровід позивача, розташований за адресою: м. Суми, вул. Черкаська, 9/1.  Також зазначає, що в пункті 13 припису № 02-05/413 від 26.07.2019 та в пункті 3 припису № 02-05/527 від 16.09.2019 зазначено про те, що позивачем не надано графіки технічного огляду, технічного обслуговування і ремонту об`єктів системи газопостачання, які затверджені посадовою особою підприємства, що є порушенням статті 13 Закону України «Про охорону праці». Також вказує, що в пункті 14 припису № 02-05/413 від 26.07.2019 та в пункті 4 припису 02-05/527 від 16.09.2019 зазначено про те, що позивачем на час перевірки не надано журнал технічних оглядів і обходів газопроводів, що є порушенням статті 13 Закону України «Про охорону праці». Зазначає, що в пункті 8 припису № 02-05/413 від 26.07.2019 та в пункті 1 припису № 02-05/527 від 16.09.2019 зазначено про те, що позивач здійснює експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки без подання до територіального органу Держпраці декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, а саме: ковальсько-пресового устаткування, що є порушенням вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці»; пункту 21 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107. Також посилається на те, що судом першої інстанції зроблено невірний висновок про те, що відповідач не виконує ковальсько-пресувальні роботи з металом, а тому господарська діяльність відповідача не підпадає під ознаки ковальсько-пресувальних робіт, вказаних в пункті 1.3 НПАОП 28.0-1.33-13 «Правила охорони праці під час ковальсько-пресових робіт». Під час проведення перевірки ПНВП «АКАМ» інспекторами Управління було встановлено, що на вказаному підприємстві знаходяться в експлуатації гідравлічні преса ПН731 (2 одиниці), гідравлічні преса ДБ2430 (4 одиниці), гідропрес ДД-476. а також гідропреси без зазначення моделі та інвентарних номерів. На цьому обладнанні згідно штатного розкладу працюють - 7 пресувальників. Посилається на те, що гідравлічні преси, які експлуатуються позивачем призначені для холодного штампування, а отже використовуються відповідачем під час виконання ковальсько-пресових робіт, а тому для їх експлуатації необхідно Позивачу подати до територіального органу Держпраці декларацію відповідності його матеріально-технічно бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Зважаючи на вищевикладене просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративної о суду від 05.02.2020 та прийняти нове рішення, яким задовольнити відмовити в задоволенні позову Приватною науково-виробничого підприємства «АКАМ» до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1,2,3,4 припису від 16.09.20N № 02-05/527 та пунктів 8,12,13,14 припису від 26.07.2019.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи . 
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши  рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 22.07.2019 по 26.07.2019 Управлінням Держпраці у Сумській області здійснена планова перевірка дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів та промислової безпеки ПНВП "АКам", за результатами якої складено акт № 02-04/579 від 26.07.2019 та припис №02-05/413 від 26.07.2019.
16.09.2019 р. Управлінням Держпраці у Сумській області проведено планову перевірку ПНВП "АКам" щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в частині перевірки стану виконання раніше виданого припису від 26.07.2019 р. №02-05/413, за результатами якої складено акт перевірки №02-04/769 від 16.09.2019 р. (а.с. 12-15).
Під час перевірки стану виконання раніше виданого припису від 26.07.2019 р. №02-05/413 відповідачем виявлено, що роботодавцем не усунено порушення, які були зазначені в пунктах 7, 8, 12, 13, 14, 15 вищезазначеного припису.
16.07.2019 р. Управлінням Держпраці у Сумській області складено припис №02-05/527 (а.с. 10-11) з вимогою усунути порушення, виявлені під час перевірки, а саме:
1) п. 21 ст. 21 ЗУ № 2694 “Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки” та п.3 Додатку 7 до Порядку, затверджених Постановою КМ України від 26 жовтня 2011 року № 1107 внаслідок чого суб`єктом господарювання виконуються роботи підвищеної небезпеки без подання до територіального органу Держпраці декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, а саме: на експлуатацію ковальсько-пресового устаткування;
2) п. 7 та п. 9 ст. 21 ЗУ № 2694 внаслідок чого суб`єктом господарювання сезонно експлуатується обладнання підвищеної небезпеки без одержання дозволу територіального органу Держпраці на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: система газопостачання природним газом суб`єкта господарювання - внутрішні газопроводи низького тиску, лічильники газу згідно акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ, власником мережі та споживачем №б/н від 22.09.2016 року; Договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 02.11.2018 №06АSм18016-18 на послуги з технічного обслуговування надземного газопроводу низького тиску, вимикаючого пристрою до об`єкту ПНВП “АКАМ” по вул. Черкаська, буд. 9/1 в м. Суми, термін дії якого встановлено з 01.10.2018 по 30.09.2019, а також конвектори газові та газовий котел WESTEN pulsar D; 
3) ст. 13 ЗУ № 2694 п. 3.2 глави 3 розділу V НПАОП 0.00-1.76-15 “Правила безпеки систем газопостачання”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не надано графіки технічного огляду, технічного обслуговування і ремонту об`єктів системи газопостачання, які затверджені посадовою особою підприємства;
4) ст. 13 ЗУ № 2694 п. 1.5 глави 1 розділу V НПАОП 0.00- 1.76-15 “Правила безпеки систем газопостачання”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не надано журнал технічних оглядів і обходів газопроводів;
5) ст. 9 ЗУ № 2245 п.3 та п. 18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ № 956 від 11.07.2002 року “Про ідентифікацію і декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не організовано проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта, за адресою: вул. Черкаська, буд.1 в м. Суми, за небезпечною речовиною, яка використовується та/або зберігається в системі газопостачання підприємства - природний газ, а також не подано у двотижневий термін повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки до територіального управління Держпраці.
Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, зі змісту оскаржуваних приписів та акту перевірки судом встановлено, що відповідач визначає порушення позивачем п. 7 та п. 9 ст. 21 ЗУ № 2694 внаслідок чого суб`єктом господарювання сезонно експлуатується обладнання підвищеної небезпеки без одержання дозволу територіального органу Держпраці на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: система газопостачання природним газом суб`єкта господарювання - внутрішні газопроводи низького тиску, лічильники газу згідно акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ, власником мережі та споживачем №б/н від 22.09.2016 року; Договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 02.11.2018 №06АSм18016-18 на послуги з технічного обслуговування надземного газопроводу низького тиску, вимикаючого пристрою до об`єкту ПНВП “АКАМ” по вул. Черкаська, буд. 9/1 в м. Суми, термін дії якого встановлено з 01.10.2018 по 30.09.2019, а також конвектори газові та газовий котел WESTEN pulsar D;  ст. 13 ЗУ № 2694 п. 3.2 глави 3 розділу V НПАОП 0.00-1.76-15 “Правила безпеки систем газопостачання”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не надано графіки технічного огляду, технічного обслуговування і темонту об`єктів системи газопостачання, які затверджені посадовою особою підприємства; ст. 13 ЗУ № 2694 п. 1.5 глави 1 розділу V НПАОП 0.00- 1.76-15 “Правила безпеки систем газопостачання”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не надано журнал технічних оглядів і обходів газопроводів; ст. 9 ЗУ № 2245 п.3 та п. 18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ № 956 від 11.07.2002 року “Про ідентифікацію і декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки”, оскільки на час перевірки суб`єктом господарювання не організовано проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта, за адресою: вул. Черкаська, буд.1 в м. Суми, за небезпечною речовиною, яка використовується та/або зберігається в системі газопостачання підприємства - природний газ, а також не подано у двотижневий термін повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки до територіального управління Держпраці.
Колегія суддів вважає помилковими  доводи відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Частинами 3,4 статті 21 Закону визначено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011 року і визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).
Пунктом 3 цього Порядку визначено, що експлуатація машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - довготривалий період використання під час виробничого процесу машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки з урахуванням їх експлуатаційних характеристик. Перелік машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки встановлений Додатком 3 до Порядку, зокрема п.2 відносить до цього переліку технологічне устаткування та його елементи магістральних газопроводів, нафтопроводів, продуктопроводів (нафтопродуктопроводів, аміакопроводів, етиленопроводів), систем газопостачання природним і зрідженим газом суб`єктів господарювання та населених пунктів, систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу, об`єктів нафтогазовидобувної промисловості, а також газовикористовуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВт.
Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 затверджений Кодекс газорозподільних систем. Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення:1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості;2) комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу;3) доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу);4) доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу);5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.
Відповідно до п.3 глави 1 розділу І Кодексу дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пунктом 4 зазначеної норми визначено, що межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж.
Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління ( п.4 глави 1 розділу І Кодексу).
Главою 1 розділу ІІІ Кодексу визначено, що експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.
Власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).
Пунктами 1-3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ визначено, що межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).
Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання.
Межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.
Так, у ході судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що вищевказане обладнання позивач  використовує виключно для обігріву приміщення та жодним чином не використовується відповідачем в технологічних потребах виробництва.
Газопостачання позивача здійснюює ПАТ “Сумигаз”.
Відповідно до акту розмежування балансової належності №23 від 22.09.2016 ПAT “Сумигаз” виконує наступні роботи згідно укладених договорів:
- договір №06А400-10722-19 від 04.10.2019 з експлуатації складових газорозподільної системи. Термін дії договору встановлено з 01.10.2019 по 31.12.2019. Згідно п.1.3 Договору Виконавцем здійснюється комплекс технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування огляду, обстеження та поточного ремонту;  
- договір №356/32А400-8357-19 від 01.08.2019 з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання. Термін дії договору з 01.08.2019 по 31.12.2019. Згідно п.2.1 Договору Виконавцем виконуються роботи з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання (далі ТО ВБСП, а саме: профілактичне обслуговування (система обходів, оглядів, дрібного ремонту, пов`язаного з профілактичним обслуговуванням), яке гарантує безпечні умови експлуатації газопроводів та газового обладнання. В процесі ТО ВБСГ здійснюється контроль за технічним станом газопроводів та газових приладів.  
Колегія суддів зазначає, що між позивачем та ПAT “Сумигаз” існують договірні відносини щодо експлуатації складових газорозподільної системи в розумінні вимог закону України “Про ринок природного газу”, Закону України “Про житлово-комунальні послуги” та на виконання положень Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824 (далі - Кодекс ГРМ); Правил безпеки систем газопостачання затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №255 від 15.05.2015 (далі - ПБСГ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за №674/27119; ДБН В.2.5-20:2018.
Так, відповідно до п.1.1. договору №06А400-10722-19 від 04.10.2019 позивач передає, а ПАТ “Сумигаз” приймає в експлуатацію складові газорозподільчої системи, які безпосередньо підключені до газових мереж  ПАТ “Сумигаз”.
Відповідно до п.1.2 вказаного договору під складовими газорозподільчої системи розуміються об`єкт газопостачання, наданий позивачем для експлуатації АТ “Сумигаз”, що перебувають у власності позивача, вказаний сторонами в додатку 1 до даного договору.
Відповідно до вказаного додатку, визначено технічне обслуговування наземного газопроводу низького тиску вимикаючого пристрою до позивача.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів зазначає, що експлуатацію вищевказаної частини системи газопостачання здійснює не відповідач, а  ПАТ “Сумигаз”.
Виходячи з вищевикладеного,  позивач не здійснював їх експлуатацію, відповідно  не повинен отримувати дозвіл на експлуатацію  у відповідності  до ч. 3,4  ст.21 Закону України «Про охорону праці», такі дозволи має оператор ГРМ АТ «Сумигаз» .
Щодо необхідності отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки,   у зв`язку з наявністю  у позивача складових систем  газопостачання відповідача, колегія суддів  зазначає наступне.
Відповідно до п.2.1. Правил безпеки систем газопостачання, які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 № 285, система газопостачання - це технічний комплекс, до складу якого входять:  газопроводи і споруди на них; газовикористовуючі установки, резервуарні, групові та індивідуальні установки зріджених вуглеводневих газів, а також газифіковані житлові та громадські будинки; газорегуляторні пункти та установки; вузли обліку газу; газифіковані промислові, сільськогосподарські та інші підприємства, котельні; засоби електрохімічного захисту від корозії; допоміжне технологічне обладнання, що забезпечує роботу системи газопостачання.
Так, відповідач зазначає, що лічильники газу (ВОГ) “Otava” G-6 № 316748 та “Vizar” G-4 № 0199936 є вузли обліку газу, а конвектори газові та газовий котел WESTF.N pulsar D є газовикористовуюче устаткування.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними доводами відповідача у зв`язку з наступним.
Відповідно до терміну визначеного п.2.1. вищевказаних правил, газовикористовуючі установки та обладнання – це котли, виробничі печі, технологічні лінії та інші установки, які використовують газ як паливо для вироблення теплової та електричної енергії для опалення, гарячого водопостачання та на технологічні потреби виробництв.
Аналіз вказаного пункту правил вказує на те, що він поширюється на відповідне устаткування за наявності двох обов`язкових складових, а саме виду обладнання та обов`язкового використання його в технологічних потребах виробництва.
У той же час, як зазначає позивач в судовому засіданні, вказане обладнання не використовується відповідачем в технологічних потребах виробництва.
Щодо лічильників газу “Otava” G-6 та “Vizar” G-4, які позивач визначає як вузли обліку газу, суд зазначає наступне.
Відповідно до терміну визначеного п.2.1. вищевказаних правил, вузол обліку газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, що призначені для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму газу, приведеного до стандартних умов його стану.
Колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою віднесення лічильника газу до вказаного обладнання є вимірювання об`єму газу, приведеного до стандартних умов його стану, в той же час, відповідача не надав доказів того, що вказані лічильники газу, які використовує відповідач, мають технічну можливість вимірювати об`єм газу саме з приведенням до стандартних умов його стану.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані пункти 2,3,4 припису №02-05/527 від 16.09.2019 р. та пункти 12, 13, 14 припису №02-05/413 від 26.07.2019 не відповідають критеріям визначеним ч.2  ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними та підлягають скасуванню.
Також, в акті перевірки, п. 8 припису № 02-05/413 від 26.07.2019 та п. пункти 1 припису №02-05/527 від 16.09.2019 р., зазначено про те, що відповідач здійснює експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки без подання до територіального органу Держпраці декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, а саме: ковальсько-пресового устаткування, що є порушенням вимог статті 21 Закону України “Про охорону праці”; пункту 21 “Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107.
Обґрунтовуючи наведене порушення відповідач зазначає, що під час перевірки було встановлено, що на підприємстві знаходяться в експлуатації гідравлічні преса ПН731 (2 одиниці), гідравлічні преса ДБ2430 (4 одиниці), гідропрес ДД- 476, а також гідропреси, без зазначення моделі та інвентарних номерів, на яких згідно штатного розкладу працюють 7 пресувальників.
Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Правилами охорони праці під час ковальсько-пресових робіт, які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.12.2013 №968 .
Відповідно до розділу 1 вказаних правил, ці Правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, які здійснюють діяльність, пов`язану з ковальсько-пресовими роботами. Ці Правила встановлюють вимоги охорони праці під час ковальсько-пресових робіт. Ці Правила є обов`язковими для роботодавців та працівників, які виконують роботи з поділу вихідних матеріалів, листового штампування, холодного об`ємного штампування і висадження, гарячого кування і штампування.
Колегія суддів зазначає, що в ході розгляду даної справи, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач не виконує ковальсько-пресувальні роботи з металом, а здійснює пресування з одночасною вулканізацією гуми.
Таким чином, наведена господарська діяльність позивача не підпадає під ознаки ковальсько-пресувальних робіт, які викладені в п.1.3 вказаних правил.
Виходячи з вище викладеного, суд зазначає, що відповідач в порушення ч.1 ст.77 КАС України не довів, як в акті перевірки і оскаржуваних приписах, наявність у позивача устаткування підвищеної небезпеки, а саме: ковальсько-пресувального устаткування.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувані п. 1 припису №02-05/527 від 16.09.2019 р. та п.  8 припису №02-05/413 від 26.07.2019 не відповідають критеріям визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними та підлягають скасуванню. 
Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача щодо правомірності пунктів 1,2,3,4 припису Управління Держпраці у Сумській області №02-05/527 від 16.09.2019 р., пункти 8, 12, 13, 14 припису №02-05/413 від 26.07.2019 є помилковими.  
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року по справі № 480/3897/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  12.10.2020 року