УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/7179/20 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М. 
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді                Коломієць О.С.
суддів                         Шевчук А.М., Талько О.Б. 
з участю секретаря 
судового засідання                Пеклін Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/7179/20 за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про порушення конституційних прав та відшкодування моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2020 року, яка постановлена суддею Анциборенко Н.М. в м.Житомирі
в с т а н о в и в:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом в якому просила: визнати порушення законодавства, які допущені відповідачем при розгляді її запиту на інформацію від 14.11.2016, порушенням її конституційних прав незаконним підробленням офіційних документів; прийняти виклад порушень законодавства, якими порушено конституційні права ОСОБА_1 незаконним підробленням офіційних документів; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди за 20 порушень конституційних прав ОСОБА_1 незаконним підробленням офіційних документів; стягнути з виконавчого комітету Житомирської міської ради на її користь 100 000 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 14.11.2016 вона звернулась до відповідача із запитом з метою отримання інформації щодо розгляду її клопотання від 27.11.2015, оскільки протягом року вона не отримувала відповіді за результатами розгляду поданого нею клопотання. Зазначає, що листи Житомирської міської ради від 24.11.2016 №25/Д-621-11 25/664 із, від 14.05.2018 №25/Д-4353, від 30.05.2018 №01-17/760  не відповідають  чинному законодавству, оскільки до  офіційних документів  внесені неправдиві відомості.  Позивач вважає, що виконавчим комітетом Житомирської  міської ради під час розгляду інформаційного запиту  від 14.11.2016 стосовно розгляду  клопотання від 27.11.2015 було порушено її конституційні права. Крім того, з огляду на численні  порушення її  прав під  час розгляду клопотання, просить стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 грн
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира  від  31  серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Житомирським окружним адміністративним судом.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема судом не враховано, що предметом розгляду даної справи є порушення конституційних прав, яке завдане позивачу підробкою офіційних документів, а тому судом безпідставно було застосовано до даного спору норми КАСУ. Позивач вважає, що спір про порушення її конституційних прав має розглядатись в порядку цивільного судочинства. Вважає, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції позбавив її права на захист порушених інтересів, що суперечить ч.1 ст.4 ЦПК України. Зазначає, що судом невірно трактовано предмет спору та зазначено, що позивач вважає, що при розгляді її запиту на інформацію від 14.11.2016 року відповідачем порушено конституційні права ОСОБА_1 та заподіяно моральну шкоду. При цьому, в позовній заяві позивачем оскаржується незаконне підроблення офіційних документів, якими порушено її конституційні права. Крім того, позивач вважає, що судом фактично надано перевагу відповідачу у вирішенні даного спору та зазначає, що судом не враховано, що підробка офіційних документів не входить до повноважень державних органів, а тому даний спір не можна розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2020 року - без змін. Судове рішення вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції  відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки  або  за  його клопотанням,  коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце  розгляду  справи,  не перешкоджає розгляду справи. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи слідує, що 27.11.2015 позивачем було подано до Виконавчого комітету Житомирської міської ради клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
З метою отримання інформації щодо розгляду вказаного клопотання, 14.11.2016  ОСОБА_1  було подано до Житомирської  міської ради інформаційний запит, оскільки протягом року вона не отримувала жодної інформації про результати розгляду поданого нею клопотання.
Листом Житомирської  міської ради  від 24.11.2016 року №25/Д-621-11 25/664 ОСОБА_1  були надіслані наступні документи: копію висновку №435-П/14 управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 26.11.2014; витяги з протоколів засідання постійної комісії з питань містобудування та землекористування, завірені відділом організаційного забезпечення депутатської діяльності міської ради; копії рекомендацій постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування; витяг з рішення Житомирської міської ради від 09.02.2015 «Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».
Відповідно до  ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Як визначено ч.1 ст.18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Так, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
З наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
У п.7 ч.1 ст.4 КАС зазначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Відповідно до ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач під час розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 14.11.2016  здійснював владні управлінські функції, реалізуючи свої контрольні функції у сфері управління, відтак, такий спір належить до юрисдикції адміністративного суду. 
В свою чергу, вимога про стягнення моральної шкоди підлягає розгляду адміністративним судом за правилами ч.5 ст.21 КАС України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира  від  31  серпня 2020 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий Судді