Ухвала
Іменем України
 
03 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 519/715/18
провадження № 61-17577ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просила видати їй дублікати виконавчих листів на примусове виконання рішень Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та Апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2014 року, прийнятих у справі № 1515/1184/12, та поновити строк пред`явлення їх до виконання.
 
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2014 року, прийнятими у справі № 1515/1184/12, зобов`язано боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : не перешкоджати їй у встановленні хвіртки в паркані між домоволодіннями № 4 та АДРЕСА_2 , для проходу на земельну ділянку площею 15 кв. м, розташовану по АДРЕСА_2 в зоні дії земельного сервітуту; звільнити від металоконструкцій, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння АДРЕСА_2 в зоні дії земельного сервітуту, встановленого для влаштування відмостки та обслуговування стіни її будинку. Вказані судові рішення не виконані. Виконавчі листи відсутні у виконавчій службі, до суду вони також не надходили, а тому є втраченими, у зв`язку з чим є необхідність у видачі їх дублікатів. Строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено через зволікання в розгляді питання про видачу виконавчих листів.
 
Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 08 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Видано ОСОБА_1 дублікат виконавчого документа на виконання рішень Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та Апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2014 року, прийнятих у справі № 1515/1184/12. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що встановлені в судовому засіданні обставини дають підстави для висновку про те, що виконавчий лист було втрачено, у зв`язку з чим строк пред`явлення його до виконання заявник пропустив з поважних причин. Крім того, місцевий суд врахував, що на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку пред`явлення його до виконання рішення судів залишаються невиконаними.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвоката Морозова О. В. задоволено частково. Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 08 липня 2019 року скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що дублікат виконавчого листа може видаватися у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. Тому під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У заяві ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Місцевий суд не з`ясував обставин щодо отримання і втрати виконавчих документів, а також поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання. Крім того, оскаржувана ухвала місцевого суду не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 . За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 
 
24 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 08 липня 2019 року.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду призвело до неможливості виконання рішень судів у справі № 1515/1184/12. Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з порушенням принципів справедливості, диспозитивності та пропорційності. Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні її заяви, оскільки рішення судів у справі № 1515/1184/12 залишаються невиконаними, а причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання є поважними та обумовлені оскарженням нею дій державного виконавця в судовому порядку.
 
Касаційне провадження в частині оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає перегляду судом касаційної інстанції, оскільки ухвала суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання оскаржувалася в апеляційному порядку на підставі пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню в силу вимог закону, то у відкритті касаційного провадження в означеній частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Разом з тим касаційне провадження в частині оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року щодо відмови у видачі дублікатів виконавчих документів також не підлягає відкриттю з огляду на таке.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Судами встановлено, що 03 квітня 2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано виконавчі листи у справі № 1515/1184/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівського відділу земельних ресурсів Одеської області, Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов`язання не чинити перешкод у виготовленні технічного документації для реєстрації договору сервітуту і в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання не перешкоджати у встановлення хвіртки в паркані в зоні дії сервітуту, зобов`язання звільнити від металоконструкції, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння в зовні дії сервітуту.
 
Строк пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання встановлено до 14 жовтня 2015 року.
 
26 жовтня 2015 року були відкриті виконавчі провадження ВП № 49106878 та ВП № 49107017 з виконання виконавчих листів № 1515/1184/12, боржниками в яких вказано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 
 
18 листопада 2015 року та 30 листопада 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Стонісом Ю. В. винесено постанови про накладення штрафів на боржників у зв`язку з невиконанням вимог рішення суду.
 
24 грудня 2015 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Стоніс Ю. В. виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49106878 та ВП № 49107017 на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року        № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).
 
Згідно з частиною другою статті 49 Закону № 606-XIV у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
 
У лютому 2017 року, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих листів до виконання, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.
 
Апеляційним судом встановлено, що у заяві ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Крім того, заявник не довела, що виконавчі листи були втрачені.
 
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. 
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі      № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) викладено такий правовий висновок: «Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку». Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Встановивши, що звернувшись до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів і поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, ОСОБА_1 не довела, що виконавчі листи були втрачені, а також не навела поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, апеляційний суд дійшов правильного висновку відмову в задоволенні її заяви.
 
Доводи касаційної скарги про те, що скасовуючи ухвалу місцевого суду, апеляційний суд порушив принципи справедливості, диспозитивності та пропорційності, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок доведення факту втрати виконавчих листів та доведення поважності причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення їх до виконання покладено на заявника. Оскільки заявник не довела вказаних обставин, то апеляційний суд правильно відмовив в задоволенні її заяви.
 
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з установленими апеляційним судом обставинами та оцінкою ним доказів і не свідчать про порушення цим судом норм процесуального права. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про відстрочення їй сплати судового збору.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов