УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2-6519/06
Провадження № 22-ц/4820/1758/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя - доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю позивача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-6519/06 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 року в складі судді Продана Б.Г. про відмову в задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Першої нотаріальної контори м. Хмельницького про визнання права власності на частину спадкового майна.
Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила, визнати за нею право власності на Ѕ частину спадщини, яка залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2006 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 0,125 га земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_2 , визнано за ОСОБА_1 право на 1,5 га земельної частки (паю) яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля» с Копистин Хмельницького району Хмельницької області.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, при цьому заявник посилалася, що звертаючись до суду з вказаним позовом, вона просила суд, визнати за нею право власності на Ѕ частку спадкового майна, проте визнаючи право власності на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 та право на частину земельної ділянки (паю) розміром 2,97 га в КСП «Поділля» с Копистин Хмельницького району Хмельницької області суд в резолютивній частині рішення не вказав розмір частки, на яку визнано право власності. Тому, на даний час вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності щодо вказаної земельної ділянки та земельної частки (паю).
Тому ОСОБА_1 просила, подану нею заяву, задовольнити та ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити наступне: «визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право на Ѕ частку земельної ділянки (паю) загальною площею 2,97 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля» с Копистин Хмельницького району Хмельницької області». 
Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що 23 жовтня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Першої нотаріальної контори м. Хмельницького та Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.
В прохальній частині позовної заяви позивач просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину спадщини, яка залишились після смерті її бабусі - ОСОБА_2 , без зазначення конкретного майна, а в мотивувальній частині позовної заяви вказала, що спадщина складається з: житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 ; права на земельну частку пай розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району.
Свої позовні вимоги позивач під час розгляду справи в суді не змінювала.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2006 року даний позов було задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; право власності на 0,125 га земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; право на 1,5 га земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району.
17 липня 2020 року ОСОБА_1 подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі, так як на її думку суд не вказав частку, на яку визнано її право щодо земельної ділянки та права на земельну частку (пай), хоча вона про це просила.
Оскаржуваною ухвалою в задоволенні даної заяви відмовлено.
У відповідності до ст. 220 ЦПК України в редакції на час ухвалення рішення по суті справи суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 
За нормами ст. 270 ЦПК України в редакції на даний час суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. 
В своїй заяві позивач посилається як на підставу ухвалення додаткового судового рішення на ту обставину, що суд не вказав частку, на яку визнано її право щодо земельної ділянки та права на земельну частку (пай), тобто не ухвалив рішення стосовно певних позовних вимоги щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 та земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.
Однак як вбачається з рішення суду суд першої інстанції при ухваленні рішення вирішив позовні вимоги щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 та земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району, а саме визнав за позивачем право власності на 0, 125 га земельної ділянки по АДРЕСА_1 та право на 1,5 га земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району.
За таких обставин слід дійти висновку, що суд вирішив всі позовні вимоги позивача щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 та земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля» с. Копистин Хмельницького району, хоча не так як про це просила позивач в позовній заяві, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі.
З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду про відмову у винесенні додаткового рішення є законною та відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.
З цих підстав доводи апеляційної скарги, які обґрунтовуються тими ж обставинами, що і заява про ухвалення додаткового рішення, слід відхилити, оскільки їм надана оцінка в мотивувальній частині постанови.
Задоволення зави про ухвалення додаткового рішення змінить суть основного рішення, що суперечить нормам ЦПК України, апелянт фактично не погоджується з рішенням першої інстанції в частині вирішення її позовних вимог по суті і може захистити свої права у спосіб встановлений ЦПК України, якщо особа вважає рішення суду неправомірним.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцятиднів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох