ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 300/908/20 пров. № А/857/10640/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                             Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині (суддя – Скільський І.І., час ухвалення – не вказано, місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не вказано), 
в адміністративній справі №300/908/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

                                                        встановив:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у відновленні з 01 вересня 2016 року виплати позивачу пенсії, призначеної 13.02.2005р., в розмірі 90 процентів грошового забезпечення установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01 вересня 2016 року пенсію в розмірі 90 процентів грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році, з урахуванням виплачених сум; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оформити та подати до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області уточнений список за формою, передбаченого у додатку 1 до пункту 2 постанови КМУ від 13.02.2008р. №45 «Про порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо посади начальника управління ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною позивачем перед звільненням у 2005 році, для перерахунку пенсії з 01.01.2018р. із грошового забезпечення за такою відповідною посадою, згідно із постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; 4) зобов`язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, установленого станом на 05.03.2018р. постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для посади, відповідній посаді начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною позивачем перед першим звільненням у 2005 році, для проведення її перерахунку з 01.01.2018р. відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб; 5) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі уточненої довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2018р. відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пенсію в розмірі 90 процентів грошового забезпечення, установленого за посадою, відповідній штатній посаді начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році, з урахуванням виплачених сум. 
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у відновленні з 01.09.2016р. виплати пенсії, призначеної 13.02.2005р., в розмірі 90% грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС в Івано-Франківській області, займаною ним перед першим звільненням у 2005 році, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.09.2016р. пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС в Івано-Франківській області, займаною ним перед першим звільненням у 2005 році, з урахуванням виплачених сум, за період з 01.09.2016р. по 29.10.2019р. - залишено без розгляду, на підставі частин 2, 3 ст.123, п.8 ч.1 ст.240 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду за цей період та не наведенням позивачем поважних причин для поновлення строку звернення до суду. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року адміністративний позов – задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку поновленої пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника Калуського міськрайонного відділу УДСНС, з урахуванням загальної вислуги років на день останнього його звільнення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 30.10.2019 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника Калуського міськрайонного відділу УДСНС, з урахуванням загальної вислуги років на день останнього його звільнення відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (2005), з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
З ухвалою суду першої інстанції від 28.07.2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що залишення судом першої інстанції позову про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду за період з 01.09.2016 по 29.10.2019 свідчить про відмову суду у розгляді позовних вимог по суті протягом зазначеного проміжку часу, що по своїй суті означає відмову суду у захисті порушеного права позивача на отримання пенсії в належному розмірі за вказаний період, в якому управління ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо виплати позивачу пенсії в належному розмірі. Тобто, легалізовано триваюче в період з 01.09.2016 по 29.10.2019 порушення з боку держави в особі Управління. Апелянт вважає, що застосовування судом до спірних правовідносин шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.122 КАС України, є помилковим, що свідчить про порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Апелянт стверджує, що відлік строків для звернення до суду, у випадку його незгоди з діями Управління щодо відмови за результатами розгляду його заяви від 10.03.2020 з проханням здійснити з 01.09.2016 перерахунок пенсії, призначеної 13.02.2005 в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за займаною першою посадою перед першим звільненням у 2005 році, розпочинається з моменту коли він дізнався про таке порушення своїх прав, а саме, з 01.04.2020 – коли датовано позивачу лист-відмову Управління. Відтак звернення позивача до суду 30.04.2020 свідчить про дотримання шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.122 КАС України. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 28.07.2020 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині позовних вимог за період з 01.09.2016р. по 29.10.2019р.. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного. 

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 13.02.2005 призначена пенсія у розмірі 73% грошового забезпечення, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 10). 
При повторному прийнятті на службу 10.07.2007р. виплата пенсії була припинена, вказане підтверджене випискою з наказу ГУ МНС України в Івано-Франківській області від 11.07.2007 №139о/с (а.с. 11). 
Після звільнення позивача 31.07.2016р. з посади начальника Калуського міськрайонного відділу УДСНС України в Івано-Франківській області на підставі наказу від 12.07.2016 №367, виплата пенсії була поновлена, в розмірі 70% сум грошового забезпечення (вислуга років 35), що підтверджується протоколом за пенсійною справою 0904004982 (МНС) від 01.09.2016 (а.с. 12, 13). 
Із 01.01.2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 70% сум грошового забезпечення, згідно постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року (а.с. 18, 19). 
10.03.2020р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою з проханням здійснити з 01.09.2016 перерахунок пенсії, призначеної 13.02.2005, в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС України в Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році, в тому числі здійснити перерахунок пенсії на таких умовах з 01.01.2018р. відповідно до постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року (а.с. 14-15). 
Листом від 01.04.2020р. відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії позивача, так як відсутні підстави для такого перерахунку (а.с. 16-17). 

Залишаючи позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за період з 01.09.2016р. по 29.10.2019р., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позов у цій частині вимог з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, та не наведено жодних поважних причин для поновлення строку звернення до суду. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення  зацікавленої особи з позовом до суду. 
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. 
Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав. 
Так, відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. 
Згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України). 
Також, пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. 
Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. 
Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач звернувся в суд із адміністративним позовом 30.04.2020р. та оспорює, зокрема, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у відновленні йому з 01 вересня 2016 року виплати пенсії, призначеної 13.02.2005, в розмірі 90 процентів грошового забезпечення установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році (пункти 1, 2 резолютивної частини позову). 
Колегія суддів також зазначає, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави. 
Судом першої інстанції вірно зазначено та враховано, що спірна виплата є регулярною, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись після останнього звільнення та поновлення виплати пенсійним органом пенсії, а саме, з 01.09.2016р.. 
Покликання апелянта на триваючий характер неправомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати пенсії, призначеної 13.02.2005, в розмірі 90 процентів грошового забезпечення установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС Івано-Франківській області, займаною перед першим звільненням у 2005 році, є безпідставними, оскільки перебіг встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду законодавець пов`язує саме з фактом обізнаності особи-позивача (коли особа дізналася або повинна була дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з тривалістю заподіюваної особі шкоди та/чи фактом припинення протиправних, на думку позивача, дій (бездіяльності) відповідача. 
При цьому, визначення правопорушення як «триваючого» може мати значення у контексті притягнення відповідача (суб`єкта владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інших осіб, до яких звернена вимога позивача) до відповідальності (адміністративної, кримінальної, дисциплінарної). 
Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта (позивача) про те, що про неправомірність дій відповідача і про порушення своїх прав він дізнався лише 01.04.2020 року із отриманої відповіді відповідача. 
Так, із змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що після звільнення позивача 31.07.2016 з посади начальника Калуського міськрайонного відділу УДСНС України в Івано-Франківській області на підставі наказу від 12.07.2016р. №367, виплата пенсії була поновлена з 01.09.2016 в розмірі 70% сум грошового забезпечення. У подальшому, а саме із 01.01.2018 року позивачу було проведено перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 70% сум грошового забезпечення, згідно постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року. 
Відтак, позивач ОСОБА_1 був обізнаний про розмір пенсії з 01.09.2016 і з того часу міг реалізувати своє право на оскарження дій чи бездіяльності відповідача щодо виплати такої пенсії в меншому розмірі, аніж бажаному розмірі. 
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення, установленого за останньою штатною посадою начальника управління рятувальних сил ГУ МНС в Івано-Франківській області займаною ним перед першим звільненням у 2005 році - за період з 01.09.2016р. по 29.10.2019р.. 
Відтак доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду не впливають та висновків суду не спростовують. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`активно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                     постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині, в адміністративній справі №300/908/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	

  

Помічник заступника голови суду