РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 р.	Справа № 851/12/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу № 851/12/19
за позовом Харківська міська рада      
до  ОСОБА_1                         
про примусове відчуження об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності
ВСТАНОВИВ:
Харківська міська рада (далі по тексту – позивач) звернулась до Другого апеляційного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по             тексту – відповідач), в якому просить суд, з урахуванням уточненого позову:
примусово відчужити у комунальну власність територіальної громади міста Харкова з мотивів суспільної необхідності 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею                53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею                27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, що розташовані за адресою:                     АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) з відшкодуванням вартості зазначеної частини об`єкта нерухомості за рахунок коштів бюджету м. Харкова у розмірі 1 016 900 грн 00 коп (один мільйон шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок) шляхом перерахування зазначених грошових коштів за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, призначених на викуп земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб під будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Метробудівників» до станції «Одеська» на зазначений ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) банківський рахунок (або на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач: ГТУЮ у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 34859512; банк отримувача: Державна казначейська служба України; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: 37313018211604).
зобов`язати відповідача звільнити 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 30 днів з моменту державної реєстрації права власності на 1/4 частини об`єкту нерухомості за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1034/18  "Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб для суспільних потреб" для будівництва третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська" визначено перелік земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, та які необхідно викупити для суспільних потреб, зокрема, п. 60 додатку до вказаного рішення – об`єкт житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , що належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-3935, виданого 25.11.1997, видавник: Державний нотаріус Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_2 . 
Оскільки відповідачем не надано згоди на викуп зазначеного об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб, а будівництво третьої лінії метрополітену, яка є об`єктом транспортної інфраструктури та підпадає під перелік об`єктів для будівництва, щодо яких передбачена можливість примусового відчуження об`єктів нерухомості на підставі рішення суду, Харківська міська рада звернулась до суду з даним позовом.
Відповідачем надано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на позовну заяву Харківської міської ради, в якому зазначено, що відповідач визнає позов частково та просить суд:
примусово відчужити у комунальну власність з мотивів суспільної необхідності 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) з відшкодуванням вартості зазначеної частини об`єкта нерухомості за рахунок коштів бюджету м. Харкова у розмірі                         1 500 000 грн 00 коп (один мільйон п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) шляхом перерахування коштів на зазначений відповідачем банківський рахунок або на депозит нотаріальної контори за місцем розташування нерухомого майна;
зобов`язати відповідача звільнити 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 180 днів з моменту державної реєстрації права власності на 1/4 частини об`єкту нерухомості за позивачем;
зобов`язати позивача відшкодувати відповідачу моральну шкоду у розмірі                               200 000 грн 00 коп (двісті тисяч гривень 00 копійок) шляхом перерахування коштів на зазначений відповідачем банківський рахунок;
не допустити порушення позивачем ст. 171 Житлового кодексу України, яка визначає забезпечення жилими приміщеннями громадян, будинки яких підлягають знесенню у зв`язку з вилученням земельних ділянок, щодо ОСОБА_3 ;
зобов`язати позивача виділити грошову компенсацію ОСОБА_3 для придбання квартири, відповідно до встановлених законодавством України норм, розміру, вимог, з урахуванням територіального розташування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом перерахування коштів на зазначений додатково банківський рахунок.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшла висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, відповідно до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 № 1034/18 "Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб" у зв`язку із будівництвом третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська", передбаченої генеральним планом м. Харкова, з метою реалізації Програми будівництва та розвитку метрополітену на 2010-2020 роки, затвердженої рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 № 37/10, керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішено викупити земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб згідно з додатком за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у порядку, встановленому чинним законодавством України.
Вказаним рішенням доручено Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради повідомити власників земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, зазначених у додатку цього рішення, про викуп вказаних у такому рішенні об`єктів для суспільних потреб у порядку, визначеному ст. 10 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" та доручено забезпечити здійснення заходів з визначення викупної ціни у порядку, визначеному Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
Згідно з додатком до зазначеного рішення (п. 60) відчуженню шляхом викупу підлягає об`єкт житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння) за адресою: м. Харків, в-д Зміївський 3-й, 5, що належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-3935, виданого 25.11.1997, видавник: Державний нотаріус Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори Петренко Н.В. (т. 1, а.с. 87-89).
Зазначене рішення опубліковано в газеті "Слобідський край", випуск від 24.02.2018 № 16 (22552). Відповідне оголошення опубліковане на офіційному сайті Харківської міської ради. Також, вказане рішення додано до Єдиного міського реєстру актів Харківської міської ради, що є автоматизованою системою збирання, накопичення та опрацювання актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів ради, запроваджену розпорядженням міського голови від 21.04.2000 № 738.
Харківською міською радою, а саме Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, листом від 23.02.2018 № 50 повідомлено відповідача про намір викупити належний відповідачу об`єкт нерухомості для суспільних потреб у зв`язку із будівництвом вищезазначеного об`єкту транспортної інфраструктури та необхідність повідомити міську раду у місячний строк про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.
Відповідно до відомостей з офіційного сайту Укрпошти (ukrposhta.ua) вказане відправлення вручено особисто 28.02.2018. 
Крім того, вищезазначене повідомлення також опубліковано в газеті «Слобідський край», випуск від 24.02.2018 № 16 (22552).
Таким чином, позивачем вжито заходи досудового врегулювання спору.
Однак, відповідач не надав позивачу у встановлений законодавством строк згоди на викуп належного йому на праві власності об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб у зв`язку із будівництвом третьої лінії метрополітену в м. Харкові, що зумовило позивача звернутись до суду з позовом про примусове відчуження такого майна з мотивів суспільної необхідності.
З приводу заявлених позивачем вимог колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування нерухомого майна, що підлягає примусовому відчуженню.
Статтею 41 Конституції України визначено, що примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку, суспільна потреба - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом.
Статтею 4 зазначеного Закону передбачено, що фізичні або юридичні особи не можуть бути протиправно позбавлені права приватної власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені. 
Викуп чи примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом. 
Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.
Викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок,  у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.
Згідно зі ст. 8 зазначеного Закону органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об`єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб: зокрема, будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Відповідно до ст. 10 Закону ініціатива щодо викупу земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб може належати лише органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування, спеціальним адміністраціям щодо управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, особам, які отримали спеціальний дозвіл (ліцензію) на користування надрами, і підприємствам, які здійснюють будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію, експлуатацію об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури, захисних гідротехнічних споруд і які погодили місце розташування таких об`єктів у випадках та в порядку, визначених статтею 151 Земельного кодексу України.
Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками об`єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.
Підстави для примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності визначені ст. 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення, зокрема лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Частина 2, 3 ст. 15 вказаного Закону визначає, що примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, допускається, як виняток, з мотивів суспільної необхідності лише в разі, якщо будівництво зазначених у частині першій цієї статті об`єктів передбачається здійснити із застосуванням оптимального варіанта з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників. Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.
Також, частина 1 ст. 7 зазначеного Закону передбачає, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, зокрема для таких суспільних потреб: будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Статтею 16 зазначеного Закону визначений порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності.
Так, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.
Колегія суддів зазначає, що вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.
Лише дотримання визначеного Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" порядку примусового відчуження земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна має бути основою відносин між власником та суспільством і державою, яка його представляє, для забезпечення свободи конституційно гарантованого права приватної власності.
Предметом розгляду даної справи є питання щодо примусового відчуження у комунальну власність з мотивів суспільної необхідності об`єкту житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння) за адресою: м. Харків, в-д Зміївський 3-й, 5, що належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-3935, виданого 25.11.1997, видавник: Державний нотаріус Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори Петренко Н.В.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 № 538-р затверджено проект "Будівництво третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська".
В подальшому, рішенням 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018                  № 1034/18 "Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб", у зв`язку із будівництвом третьої лінії метрополітену в м. Харкові від станції "Метробудівників" до станції "Одеська", передбаченої генеральним планом м. Харкова, з метою реалізації Програми будівництва та розвитку метрополітену на 2010-2020 роки, затвердженої рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 № 37/10, вирішено викупити земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб згідно з додатком за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у порядку, встановленому чинним законодавством України. 
Додатком до вказаного рішення визначено, що відчуженню шляхом викупу підлягає, у тому числі, об`єкт житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння) за адресою: м. Харків, в-д Зміївський 3-й, 5, що належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина).
Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" передбачено, що попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об`єктів банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" викупна ціна - вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода.
Згідно зі ст. 5 зазначеного Закону викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.
Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.
Звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.
Суб`єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об`єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.
У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оцінку землі" експертна грошова оцінка вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв`язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, проводиться на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.
З матеріалів справи вбачається, що вартість (викупна ціна) трьох житлових будинків з прибудовами літ. «А-1», літ. «Б-1», літ. «В-1» та надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , що належать відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина), визначена позивачем на підставі незалежної оцінки (на дату оцінки: 21.05.2018), проведеної ПП “АС-ТЕРРА” (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 629/15 від 07.08.2015) згідно Звіту про оцінку для визначення оціночної вартості (викупної ціни) з метою викупу об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб від 09.07.2018, та                                         складає 1 016 900 грн 00 коп (один мільйон шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок)                   (т. 1, а.с. 101-140).
Відповідно до приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведено рецензування зазначеного звіту.
Згідно Рецензії на Звіт про оцінку для визначення оціночної вартості (викупної ціни) з метою викупу об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб ( АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 ) від 11.10.2018 вих. № 21-310, наданої Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів», Звіт класифікується як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з  оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (т. 1, а.с. 141-144).
Додатково Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України проведено експертизу Звіту про оцінку для визначення оціночної вартості (викупної ціни) з метою викупу об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб 1/4 частки в праві спільної часткової власності на три житлових будинки з прибудовами літ. «А-1», літ. «Б-1», літ. «В-1» та надвірними будівлями, що розташовані за адресою:   АДРЕСА_1 (власник: ОСОБА_1 ).
За результатами проведення експертних оціночно-будівельних досліджень вказаного звіту, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України надано висновок № 27990/18-43 від 10.12.2018, відповідно до якого вищезазначений Звіт за ознаками, встановленими п. 67 Національного стандарту № 1 класифікується як звіт, який в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (т .1, а.с. 149-157).
10.06.2019 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника Харківської міської ради про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи.
Дослідивши заявлене клопотання, а також врахувавши втрату чинності, в силу п. 2 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629, незалежної оцінки ПП “АС-ТЕРРА”, за наслідками якої наданий Звіт про оцінку для визначення оціночної вартості (викупної ціни) з метою викупу об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб від 09.07.2018, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 задоволено клопотання позивача та призначено у справі оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.
На вирішення експертизи поставлено питання викупної вартості (ціни) об`єкта нерухомого майна: 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою  площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності  (1/4 частина). 
14.04.2020 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта за результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження № 13900/3098 від 07.04.2020, зі змісту якого вбачається, що викупна вартість об`єкта нерухомого майна: 1/4 частина житлового будинку                 літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 10,7 кв.м з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) без ПДВ складає 1 397 854,0 (один мільйон триста дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні (т. 3, а.с. 1-41).
01.06.2020 відповідачем також подано до Другого апеляційного адміністративного суду додаткові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач частково погоджується з висновком експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса № 13900/3098, а саме: стосовно відшкодування за житловий будинок, витрат на переїзд, інших збитків, та зазначає про необхідність збільшення розміру викупної ціни, враховуючи наведені розрахунки щодо відшкодування вартості земельної ділянки у розмірі 178 318,85 грн та вартості багаторічних насаджень і втраченого врожаю у розмірі 200 000,00 грн.
Колегія суддів відхиляє вказані доводи відповідача з огляду на врахування вищезазначеної вартості у ринкову вартість 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується змістом висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса № 13900/3098 від 07.04.2020, а саме:  ринкова вартість 1/4 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , з урахуванням вартості зелених насаджень, складає 736592,00 грн (т. 3, а.с. 1-41).
Також, колегією суддів відхиляються доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про зобов`язання позивача не допустити порушень ст. 171 Житлового кодексу України щодо ОСОБА_3 та виділити останньому грошову компенсацію для придбання квартири, відповідно до встановлених законодавством України норм, розміру, вимог, з урахуванням територіального розташування житлового будинку, з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є питання щодо примусового відчуження у комунальну власність з мотивів суспільної необхідності об`єкту житлової нерухомості (житлові будинки з надвірними будівлями (домоволодіння), що належать саме ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.
Так, Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" передбачено проведення органом місцевого самоврядування переговорів щодо викупної ціни, строків та умов викупу лише з власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені.
При цьому, відповідно до ст. 171 Житлового кодексу України у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв`язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків, будівель та пристроїв, що зносяться, або надається право використати матеріали від розбирання цих будинків, будівель та пристроїв за своїм розсудом. За бажанням громадян виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів забезпечують їм (замість надання квартир) можливість позачергового вступу до членів                    житлово-будівельних кооперативів і одержання в них квартир.
Таким чином, зазначені норми Житлового кодексу України щодо знесення жилих будинків не регулюють спірні правовідносини, оскільки рішенням Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1034/18 "Про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб для суспільних потреб" передбачено викуп об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних/юридичних осіб, для суспільних потреб, а не їх знесення. 
Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про зобов`язання позивача відшкодувати моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Так, приписами ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в ст. 23 Цивільного кодексу України (далі по тексту – ЦК України), відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
За приписами п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.11.2019 по справі № 818/1430/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, обґрунтовуючи завдання позивачем моральної шкоди, посилається на погіршення стану здоров`я, завдання життєвих незручностей, хвилювань та душевних страждань у зв`язку з процесом примусового відчуження об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано та матеріали справи не містять  доказів настання втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.
Крім того, відповідачем не зазначено фактів, які б у системному зв`язку з протиправними діями позивача утворювали підстави для стягнення з позивача моральної шкоди.
Таким чином, відповідачем не обґрунтовано підстав для стягнення моральної шкоди, не надано належних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю позивача по справі, зокрема, доказів погіршення стану здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності позивача.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав відповідач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім зазначеного, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Натомість, відповідач жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір моральної шкоди.
Разом з тим, саме по собі таке твердження відповідача не є підставою для стягнення з позивача моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн, оскільки відповідаче доводиться, а судом оцінюється наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.
Враховуючи те, що відповідачем належним чином не доведено факт заподіяння позивачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого відповідач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість зазначених вимог.  
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 189 КАС України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку Харківською міською радою дотримано процедуру вирішення спору в досудовому порядку, у ході судового розгляду позивачем доведена суспільна необхідність примусового відчуження об`єктів нерухомого майна, що належить відповідачу.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради та вважає, що останні підлягають задоволенню із урахуванням визначеної експертним оціночно-будівельним дослідженням викупної ціни об`єкта, відмінної від заявленої у позові.
Згідно з ч. 5 ст. 267 КАС України у рішенні адміністративного суду про задоволення позову зазначається інформація про: об`єкт примусового відчуження, його місцезнаходження, площу, кадастровий номер, цільове призначення, категорію земель; умови попереднього повного відшкодування вартості земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, збитків, заподіяних власнику внаслідок примусового відчуження, та їх розмір, визначений відповідно до закону; строк, протягом якого власник має звільнити земельну ділянку, інші об`єкти нерухомого майна, що на ній розміщені; джерело фінансування витрат, пов`язаних із примусовим відчуженням.
Вирішуючи зазначені вище питання, колегія суддів вважає необхідним надати відповідачу достатній час з моменту реєстрації прав власності для вирішення соціально-побутових питань, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача звільнити об`єкт нерухомості протягом 30 днів з моменту державної реєстрації права власності на зазначену частину об`єкту нерухомості за Харківською міською радою.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог, примусивши відчужити у комунальну власність з мотивів суспільної необхідності                       1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею                    75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею -                  31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею -                   10,7 кв.м з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві спільної часткової власності (1/4 частина) з відшкодуванням вартості зазначеної частини об`єкта нерухомості за рахунок коштів бюджету м. Харкова у розмірі 1 397 854 грн 00 коп (один мільйон триста дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири                  гривень 00 копійок) шляхом перерахування коштів на зазначений відповідачем, банківський рахунок або на депозит нотаріальної контори за місцем розташування нерухомого майна. 
Керуючись ст. ст. 189, 205, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 255, 267, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Харківської міської ради  задовольнити.
Примусово відчужити у комунальну власність з мотивів суспільної необхідності 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (1/4 частина) з відшкодуванням вартості зазначеної частини об`єкта нерухомості за рахунок коштів бюджету                 м. Харкова у розмірі 1 397 854 грн 00 коп. (один мільйон триста дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири  гривень 00 копійок) шляхом перерахування коштів на зазначений ОСОБА_1 , банківський рахунок або на депозит нотаріальної контори за місцем розташування нерухомого майна.
Зобов`язати ОСОБА_4 звільнити 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м.; житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею - 31,6 кв.м.; житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею - 10,7 кв.м з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , 5 протягом 30 днів з моменту державної реєстрації права власності на 1/4 частини об`єкту нерухомості за Харківською міською радою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Верховного Суду шляхом подачі апеляційної скарги через Другий апеляційний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст рішення складено  02.12.2020 року