ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15561/20	Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є. 	
Провадження № 33/817/449/20 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Бакалець І.Г. 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бакалець І.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 , 21 червня 2020 року близько 02 год. 43 хв. в м. Тернополі по вул. Миру, керував транспортним засобом марки «Ніссан Кашкай», д.н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» прилад ARLМ-0278 (повірка дійсна до 27.03.2021), на табло якого висвітлило показник 2,68‰ проміле, з результатом якого був не згідний, однак у присутності двох свідків в медичному закладі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону №1446-VІІІ від 07.07.2016).

В апеляційній скарзі захисник Бакалець І.Г. в інтересах ОСОБА_1 вважає постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Посилається на те, що інспектором поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП було порушено вимоги ст..256,268 КУпАП, а саме не роз`яснення в повному обсязі права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та протокол не був підписаний свідками.
Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано на місці затримання ОСОБА_1 по вул..Миру пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та не був складений Акт такого огляду.
Також зазначає, що працівниками поліції не складено направлення на огляд водія транспортного засобу .
Сторона захисту посилається на безпідставну відмову суду у задоволенні клопотання про допиту свідків в судовому засіданні.
Крім того вказує, що у протоколі серії ДПР 18 №433212 не зазначено назви та моделі технічних приладів за допомогою яких здійснювалась відеофіксація затримання ОСОБА_1 .
Звертає увагу на те, що жодне клопотання адвоката Бакальця І.Г. не було відображено в постанові від 21.06.2020 року.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бакальця І.Г., які підтримали апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами, у відповідності до положень ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з п.6 Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 423212 від 21 червня 2020 року, який був предметом дослідження суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 21 червня 2020 року близько 02 год. 43 хв. в м. Тернополі по вул.Миру, керував транспортним засобом марки «Ніссан Кашкай», д.н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» прилад ARLМ-0278 (повірка дійсна до 27.03.2021), на табло якого висвітлило показник 2,68‰ проміле, з результатом якого був не згідний, однак у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В медичному закладі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами по справі. 
Відповідно, доводи апелянта про порушення інспектором поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст..256,268 КУпАП, є безпідставними, так як у протоколі наявні підписи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а особі, що притягується до кримінальної відповідальності, були роз`ясненні права, що підтверджується відеозаписом ВО-00056/36, що міститься в матеріалах справи та зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.
Факт керування транспортним засобом марки «Ніссан Кашкай», д.н.з. « НОМЕР_1 », підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2715602 від 21 червня 2020 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП (порушення режиму роботи зовнішніх освітлювальних приладів, а саме — п. 31.4.3 ПДР України) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн
Як встановив суд першої інстанції з відеозапису реєстратора службового автомобіля працівників УПП в Тернопільській області, службовий автомобіль рухається за транспортним засобом у м. Тернополі по вул. Миру, в якого не працює лівий ліхтар сигналу стоп, тому за допомогою проблискових маячків вказаному автомобіля подано сигнал про зупинку, на що автомобіль зупиняється на узбіччі дороги. З відеозапису проглядається марка та модель автомобіля - «Ніссан Кашкай», д.н.з. « НОМЕР_1 ». Працівник поліції підходить до вказаного автомобіля, в той час водій одягнений в куртку темного кольору та окуляри, виходить із водійського сидіння та прямує до задньої частини автомобіля.
З урахуванням наведеного, твердження апелянта про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є безпідставними.
Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою технічного приладу газоаналізатора «Drager», якими зафіксовано показник вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 2,68 проміле. 
Тому, твердження сторони захисту про відсутність Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що зазначено в апеляційній скарзі, є надуманими та безпідставними.
Окрім того, вищенаведені обставини стверджуються матеріалами відеофіксації правопорушення, відомості про які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, які були досліджені судом першої інстанції і з яких встановлено, що поліцейський, назвавши ознаки алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу Ніссан Кашкай», д.н.з. « НОМЕР_1 » пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та надав йому для огляду свідоцтво про повірку газоаналізатора “Alcotest Drager 7510”.
Також, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано результат проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який становить 2, 68 проміле, а також те, що останній не погодився із вказаним результатом огляду і висловив бажання пройти такий огляд у медичному закладі, однак в приміщенні КНП “ТОНЦСНЗ” ТОР від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Вказаний відеозапис, який зафіксовано автомобільним реєстратором та нагрудними камерами поліцейський 000036 та 000056 є належним та допустимим доказом, в контексті положень ст.251 КУпАП, в повному обсязі досліджений місцевим судом і оцінений згідно приписів ст.252 КУпАП та сумніві у апеляційного суду не викликає. 
Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення повної назви технічних засобів, якими проводилась відеофіксація, а також те, що записані відеофайли не є безперервними не свідчить про їх недопустимість як доказу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про долучення матеріалів відеофіксації правопорушення до матеріалів справи, а відповідність обставин, зафіксованих відеоматералами, подіям, які мали місце при фіксації правопорушення, не оспорюється.

Що стосується доводів захисника Бакальця І.Г. про відсутність направлення на огляд в заклад охорон здоров`я водія транспортного засобу, то вказана обставина не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення з огляду на те, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а його відмова в медичному закладі від проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином не пов`язана з відсутністю такого направлення.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

       З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.
       За таких обставин, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно, з дотриманням вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог cт. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

       Керуючись ст.294 КУпАП, -
                                       п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу захисника Бакалець І.Г., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення а постанову на залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 — без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.