ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 р.	Справа № 520/5876/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.09.20 року по справі № 520/5876/2020
за позовом  Виробничого кооператива "Металіст-3"      
до    Головного управління ДПС у Харківській області                    
про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Виробничий кооператив "Металіст-3", звернувся з  позовом до суду, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0070825804 від 27.11.2019 ГУ ДПС України у Харківській області; 
- зобов`язати ГУ ДПС України у Харківській області скласти графік погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу та здійснити коригування інтегрованої картки платника податків ВК “Металіст-3” на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2017 у справі №922/2149/17; 
- стягнути з Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області на користь Виробничого кооперативу “Металіст-3” судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020р.  адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0070825804 від 27.11.2019 ГУ ДПС України у Харківській області. 
Зобов`язано ГУ ДПС України у Харківській області скласти графік погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу та здійснити коригування інтегрованої картки платника податків ВК “Металіст-3” на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2017 у справі №922/2149/17.
Стягнуто на користь ВК "Металіст-3" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір у сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп.          Не погодившись таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  зазначає, що, приймаючи зазначену постанову, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку ВК “ Металіст-3” з питань дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з орендної плати за землю, про що складено акт від 30.10.2019 № 311/20-40-58-04-11/06732023, яким встановлено порушення вимог порушення п.57.2 ст.57 та п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України щодо несплати узгоджених сум податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб, в тому числі по податковим деклараціям з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): №9021903511 від 22.02.2016 за 2016 рік, №1700029200 від 29.03.2017 за 2017 рік, №17369 від 20.02.2018 за 2018 рік; по податковим повідомленням-рішенням:№20451203 від 23.09.2016 (форма Ш); №601203 від 19.01.2017 (форма Ш); №3831203 від 11.05.2017 (форма ПС); №4931215 від 26.06.2017 (форма Ш); № 16531215 від 01.02.2018 (форма Ш); №154681215 від 27.09.2018 (форма Ш).
Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення №0070825804 від 27.11.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 136580.94 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач скористався правом адміністративного оскарження, визначеного ст.56 Податкового кодексу України, за результатами якого податкове повідомлення- рішення залишено без змін, а скарга позивача  - без задоволення (рішення від 14.02.2020 № 5716/6/99-00-08-05-06-06).
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та  не доведеності відповідачем правомірності прийнятого   ним податкового   повідомлення  - рішення.  
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює та визначає    ПК України.
Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20.визначає, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. (пункт 50.1 статті 50).
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. (пункт 75.1 статті 75).
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75).
Відповідно до приписів ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Згідно зі   статтею 114 Податкового кодексу України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначених   статтею 102 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 102.1 статті 102 контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Отже, з аналізу вищевикладених вимог діючого законодавства слідує, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.
При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.
Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
При цьому, пункт   102.1   статті   102 Податкового кодексу України   пов`язує втрату права контролюючого органу для нарахування податкових зобов`язань із закінченням 1095-денного терміну, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань (в даному випадку).
Отже, враховуючи винесення податкового повідомлення-рішення №0070825804 від 27.11.2019 за актом перевірки від 30.10.2019 відповідач міг застосувати штрафні санкції до позивача у граничні строки в 1095 днів, тобто в період з 27.11.2016 по 27.11.2019. 
Отже застосування штрафу у розмірі 20% до податкових зобов`язань по граничних строках сплати в період з 30.06.2016 по 27.11.2016 є необґрунтованими.
Верховний Суд у постанові від 10.05.2018р. по справі № 820/3544/17 дійшов наступних висновків: "Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків, пов`язуючи відлік строку давності у 1095 днів із фактичною сплатою позивачем узгодженої у минулих роках (2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки) суми податкового зобов`язання. В той час, як норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань."
Відповідно до вимог  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/2149/17 від 06.09.2017 стягнуто з ВК “ Металіст-3” на користь Харківської міської ради заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 376195.10 грн. та  надано розстрочку виконання рішення суду згідно з наступним графіком : щомісячно з жовтень 2017 року по вересень 2020 року у розмірі 10449,86 грн.
Рішення суду у справі №922/2149/17 від 06.09.2017 сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 22.09.2017. 
У разі надходження до контролюючого органу рішення суду, яке є підставою для розстрочення (відстрочення) сум заборгованості та за умови відсутності факту його оскарження, контролюючий орган складає та затверджує графік погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу та повідомляє платника податків про граничні терміни погашення податкового боргу, розстроченого згідно з судовим рішенням. 
За несвоєчасну сплату податкового боргу, розстроченого (відстроченого) за рішенням суду, застосовуються штрафні санкції та нараховується пеня відповідно до вимог статей 126, 129 Податкового кодексу України.
Долученими до матеріалів справи документами, зокрема, відповіддю ГУ ДПС у Харківській області №504/10/20-40-58-08-10 від 09.01.2020 підтверджено обізнаність відповідача з рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/2149/17 від 06.09.2017. 
При цьому в самій відповіді ГУ ДПС у Харківській області №504/10/20-40-58-08-10 від 09.01.2020, посилається на те, що оскільки рішення суду не містить вимоги по встановлення способу виконання, то в даному випадку відсутній обов`язок у податкового органу здійснити відображення суми заборгованості з орендної плати за землю в інтегрованій картці платника податків ВК “Металіст- 3”.
Разом з тим судова колегія зазначає, що відповідно до абз.1-9 п.п.1 п.1 “Визначення первинних показників документів органів ДФС, відображених в підсистемі, що забезпечує облік платежів, які підлягають перенесенню до ІКП” розділу VI “Відображення в ІКП сум погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, розстрочення (відстрочення) зобов`язань (боргів), а також списання податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску” Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №751/28881, відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, відомостей про надані платникам податків розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), здійснюється відповідно до статті 100 глави 9 розділу II Податкового кодексу України та порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків.
Кожний випадок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань або податкового боргу оформлюється окремим рішенням.
Первинними документами, що є підставою для розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов`язань (податкового боргу) перед бюджетом та скасування наданих розстрочень (відстрочень), є графік погашення розстрочених (відстрочених) сум боргу, складений на підставі рішення суду або відповідного закону, що передбачає надання платнику податків розстрочення (відстрочення).
Згідно абз.9 п.п.2 п.1 розділу VI Порядку ведення органами ДФС України оперативного обліку податків і зборів первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) / графік погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу на підставі рішення суду або відповідно до закону, яким передбачено розстрочення (відстрочення) / графік погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості зі сплати єдиного внеску, прийнятих на підставі рішення суду або відповідно до закону, яким передбачено розстрочення (відстрочення).
Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що після отримання рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2017 у справі №922/2149/17, що набрало законної сили 22.09.2017, у відповідача виник відповідний обов`язок відобразити графік погашення заборгованості встановлений судом в підсистемі, що забезпечує облік платежів. 
Однак такий графік не відображено та відповідно не відображено в інтегрованій картці позивача відповідні відомості щодо графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу на підставі рішення суду.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені законами України, є протиправним та підлягає  скасуванню, а позовні вимоги  - задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 77 КАС України.
Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року по справі № 520/5876/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	С.П. Жигилій    Я.В. П`янова   	

Повний текст постанови складено  17.12.2020 року