УХВАЛА

09 грудня 2020 року 
Київ
справа №804/3919/17
адміністративне провадження №К/9901/48921/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» про прийняття додаткового судового рішення у справі №804/3919/17 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною
ВСТАНОВИВ:
Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання належної (запитуваної) інформації на запит позивача від 23.01.2017 в п`ятиденний термін, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018, у задоволенні позову відмовлено.
За результатами розгляду касаційної скарги Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» постановою Верховного Суду від 04.06.2020 касаційну скаргу Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Від Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» 13.11.2020 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №804/3919/17, оскільки такого розподілу постановою Верховного Суду від 04.06.2020 не здійснено. У вказаній заяві позивач просить стягнути з Національної поліції України на його користь понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання адміністративного позову, судового збору за подання апеляційної скарги та судового збору за подання касаційної скарги.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Верховний Суд при розгляді заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення про судові витрати дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
За змістом частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не приймав рішення по суті позовних вимог та не змінював оскаржувані судові рішення, а направив зазначену справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказане виключає можливість розподілу судових витрат у відповідності до приписів ч. 6 ст. 139 КАС України, а відтак заява позивача про прийняття додаткового судового рішення не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 252  КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» про прийняття додаткового судового рішення у справі №804/3919/17.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду