Справа № 461/921/17                        Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/826/20                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н.П.
суддів: Ванівський О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Фейір К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 19 лютого 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Галицький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним спадкового договору,-

в с т а н о в и в: 

       Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19 лютого 2020 року призначено у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України»( 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7).
       На вирішення експертам поставлено наступні питання:
-Чи страждав ОСОБА_3 у момент укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року психічними захворюваннями (якщо так, то якими)?
-Чи міг ОСОБА_3 в силу свого стану здоров`я усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у момент укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року?
       Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_1 .
       Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
       Зазначає, що всупереч п.3 ч.3 ст. 260 ЦПК України в мотивувальній частині ухвали не наведено мотивів, за яких суд дійшов висновку про призначення повторної експертизи та мотивів необхідності зупинення провадження у даній справі. Зазначає, що на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року у справі проведено комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу під час проведення якої експерти не допустили жодних порушень та не вийшли за межі повноважень, визначених законом. Висновок експертизи є обґрунтованим та об`єктивним, оскільки базується на численній медичній документації, на матеріалах справи, особистих поясненнях особи в матеріалах конкретної кримінальної справи, показаннях допитаного в якості свідка відповідача ОСОБА_4 та свідків, заявлених обома сторонами.
       Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України висновок експерта може бути оцінений судом в сукупності з іншими доказами у справі, та жодний із доказів не має для суду заздалегідь встановленої сили, а тому висновок суду про необхідність призначенні повторної експертизи не узгоджується з наведеною нормою процесуального закону.
       Просить ухвалу суду скасувати та         направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       У засіданні колегії суддів апелянт  ОСОБА_1 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.
       Представник відповідача – ОСОБА_5 проти скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до  ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів, проказаннями свідків.
       Відповідно до ч.1-3 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
       Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
       Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
       Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
       Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
       У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
       При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
       Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну.
       Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
       Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-психіатричних експертиз.
       Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
       У постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 520/8073/16-ц зазначено, що під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експертів; недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей на всі постановлені питання.
       Відповідно до пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).        
       Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (правонаступника Хлистова Юрія Анатолійовича), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Галицький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним спадкового договору, укладеного 01.02.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з підстав, що на момент його укладення відчужувач ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.
       Предметом спадкового договору є квартира АДРЕСА_1 .
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Галицьким у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 30.11.2017 року –(т.1, а.с.97).
       Висновком судово-психіатричного експерта № 04/К, проведеного на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 10.01.2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 на момент укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року страждав тяжким психічним розладом - психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю та атрофії кори головного мозку з амнестичним синдромом. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року.
       18.02.2020 року представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні питання:
-Чи страждав ОСОБА_3 у момент укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року психічними захворюваннями (якщо так, то якими)?
-Чи міг ОСОБА_3 в силу свого стану здоров`я усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у момент укладення спадкового договору 01 лютого 2011 року?
       Подане клопотання обґрунтовувала тим, що висновок судового експерта № 04/К від 12.03.2019 року є таким, що не відповідає вимогам закону та суперечить іншим матеріалам справи, є необґрунтованим та таким, що об`єктивно викликає сумнів в його правильності.
       Задовольняючи клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 04/К від 12.03.2019 року, проведеної на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року, містить дані, які не в достатній мірі обґрунтовують його зміст та можуть по різному сприйматись та тлумачитись сторонами.        
       З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки зазначене є підставою для призначення повторної судової експертизи.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
               Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 19 лютого 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Головуючий:         Крайник Н.П. 

Судді:                Ванівський О. М.

                                                                               Мельничук О. Я.