Дата документу 03.11.2020 Справа № 0808/744/2012

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
03 листопада 2020 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 0808/744/2012
Провадження №22-ц/807/3344/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :

       У червні 2020 року ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
В обґрунтування заяви зазначало, що 04 липня 2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу № 0808/744/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет», за наслідком розгляду якої винесено рішення, яким позов задоволено.
06 грудня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист по справі № 0808/744/2012.
Станом на 01 червня 2020 року боржниками добровільно не виконано рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року у вказаній справі.
08 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» передав у власність ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» прийняв майнові права.
Також, 08 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а новий кредитор ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» набув права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до Договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень а додатків до них, згідно реєстру Додатку №1 до Договору відступлення.
Згідно зазначеного вище Додатку №1 до Договору відступлення «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами» вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» було передано ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», у тому числі і право вимоги за договором «Автопакет» №17/2008/0876 Фап від 06.05.2008 та за договором поруки, який є забезпеченням Договору «Автопакет».
Таким чином, новим кредитором відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС».
Ураховуючи викладене, просить суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року в справі № 0808/744/2012 на його правонаступника ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року в справі № 0808/744/2012 на правонаступника ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» (код ЄДРПОУ 40298218).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що заявником  не долучено до заяви жодного доказу, який би підтверджував обґрунтованість та законність вимог, зазначених у заяві. Право вимоги відповідно до умов Договору виникає у заявника виключно після сплати заявником позивачу 1 128 859, 84 грн., проте заявником не надано доказів, які б підтверджували сплату грошових коштів у вказаному розмірі. Крім того, заявник не попередив  відповідачів про заміну кредитора протягом 5 днів з моменту набрання чинності цим Договором. Вказує, що Договір не набрав чинності в порядку, визначеному його умовами.Звертає увагу, що сума основного зобов`язання (по якому і відступається право вимоги) значно перевищує суму до стягнення на підставі судових рішень у справі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1  – адвоката Діденко Р.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив із обґрунтованості заяви, оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст.. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року у справі 0808/744/2012 позов Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.   Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» 176561 грн. 84 коп. заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 17/2008/0876Фап, яка складається із: 101919 грн. 20 коп.- сума непогашеного кредиту, 46846 грн. 74 коп. несплачені відсотки, 7439 грн. 43 коп.- інфляційна складова, 4736 грн. 27 коп. пеня за прострочення сплати платежів, 5346 грн. непогашена заборгованість за нарахованим штрафом згідно з п. 5.2, 10274 грн. 20 коп. непогашена заборгованість за нарахованим штрафом згідно з п. 5.3. (т.1 а.с. 129-130)
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року у вказаній справі заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року по даній справі в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як з поручителів, солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором від 06.05.2008 року станом на 16.12.2011 року у загальному розмірі 176561 грн. 84 коп. скасоване та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково (т.4 а.с. 29-31).
Стягнуто з ОСОБА_2 , як з поручителя, солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ « НАДРА»  заборгованість за кредитним договором від 06.05.2008 року станом на 16.12.2011 року у сумі 65 962 грн. 91 коп., з яких : 50 669 грн. 26 коп. - тіло кредиту, 6 600 грн. 97 коп. нараховані відсотки, 93 грн. 66 коп. інфляційна складова, 2 167 грн. 66 коп. пеня за прострочення сплати платежів, 5 346 грн.- штраф згідно з п.5.2 договору,   1 085 грн. 36 коп.- штраф згідно з п.5.3.
Стягнуто з ОСОБА_3 , як з поручителя, солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором від 06.05.2008 року станом на 16.12.2011 року у сумі 65 962 грн. 91 коп., з яких : 50 669 грн. 26 коп. - тіло кредиту, 6 600 грн. 97 коп. нараховані відсотки, 93 грн. 66 коп. інфляційна складова, 2 167 грн. 66 коп. пеня за прострочення сплати платежів, 5 346 грн.- штраф згідно з п.5.2 договору,   1 085 грн. 36 коп.- штраф згідно з п.5.3.
Рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.05.2008 року з ОСОБА_1 залишено без змін.
Постановою Верховного Cуду від 18 липня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня  2013 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року в частині стягнення штрафу згідно з пунктом 5.3 договору «Автопакет» скасоване та у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення штрафу згідно з пунктом 5.3 договору «Автопакет» відмовлено. В іншій частині судові рішення залишено без змін (т.4 а.с. 88-94).
Наразі рішення суду не виконане.

08 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 купівлі-продажу майнових прав (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.), відповідно до п. 1.1., 1.3 якого ПАТ «КБ «Надра» передав у власність ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» прийняв майнові права, які вважаються переданими з моменту підписання цього Договору (т.4 а.с. 114-115).

08 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено договір № GL3N315356 про відступлення права вимоги (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.), відповідно до п.1 якого первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а новий кредитор ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» набув права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень а додатків до них, згідно реєстру Додатку №1 до Договору відступлення (т.4 а.с. 116-117).

Згідно з Додатком №1 до Договору № GL3N315356 про відступлення права вимоги «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/ Поручителів/Заставодавців/Дебіторів» права вимоги відступаються, в тому числі, за Договором «Автопакет» від 06 травня 2008 року № 17/2008/0876Фап (т.4 а.с. 118-120).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з частиною другою статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, правильно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності розпочатого виконавчого провадження, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. 

При цьому необхідно зазначити, що зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року, що свідчить про неможливість суду встановити сам факт наявності правовідносин, є безпідставними, оскільки в матеріалах цієї справи № 0808/744/2012 містяться оригінали вказаних судових рішень (т.1 а.с. 129-130, т.4 а.с. 29-31).

Твердження ОСОБА_1 про те, що новий кредитор не повідомляв її про відступлення права вимоги за основним договором, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом вищенаведених статей 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, зокрема первісному кредитору – у випадку неповідомлення кредитором боржника про передачу права вимоги іншій особі.

       Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що Договір є не чинним, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів перерахування позивачу грошових коштів у розмірі 1 128 859, 84 грн., виходячи з наступного.
       
Згідно з п. 2 Договору про відступлення прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, Новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 1 128 859, 84 грн. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п. 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів, переможцем яких став Новий кредитор (п. 4 Договору).
Згідно з п. 14 Договору про відступлення прав вимоги, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін та нотаріального посвідчення.
       
Ураховуючи, що Договір відступлення прав вимоги підписаний Сторонами, скріплений відтисками печаток, нотаріально посвідчений, відсутні підстави вважати, що він не набув чинності. Згідно з п. 4 Договору ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором.

Крім того, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 викладено висновок, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Судом не встановлено, що Договір  № GL3N315356 про відступлення права вимоги оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Нікчемність вказаного договору також не встановлена і такими доводами боржники свої заперечення щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні не обгрунтовували.

Ураховуючи викладене, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали суду не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 рокув цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова