КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 33/824/3869/2020                                  Головуючий суддя у 1-й інстанції:Тетервак Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

          05 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника Шурубора В.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шурубора В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, -
 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                         34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 29.06.2020 року о 13 год. 20 хв. по вул. Н.Сосніної, 2, с. Кухарі Іванківського р-н., Київської обл., власник магазину ОСОБА_1 порушила правила карантину, а саме: відвідувачі закладу перебували в магазині без захисник масок та відсутності розмежувальних ліній, чим порушила п.8 Постанови №211 та №255 КМ України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене          ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник Шурубов В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Іванківського районного суду Київської області від                      18 серпня 2020 року та закрити щодо неї провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував всі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги його доводи                та пояснення, надані в судовому засіданні, що призвело до                         прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема зазначає, що постанова КМ України за №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції 22.06.2020 року) встановлених в певних регіонах, зокрема Київської області до 31.07.2020 року, а постанову КМ України №255 від 02.04.2020 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 11.03.2020 року за №211», на яку є також посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначає, що дана постанова діяла до 24.04.2020 року, тобто постанова на яку йде посилання в протоколі втратила свою чинність.
Також апелянт вважає, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки зазначені у ньому дані щодо суті вчиненого правопорушення, місця його вчинення, не відповідають фактичним обставинам.
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження строк пропустила з об`єктивних причин, пов`язаних із введенням карантину.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, захиснику Шурубову В.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та її захисника Шурубора В.І., які підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проте, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови щодо ОСОБА_1  дотримані не були.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року                № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин та визначені тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них з метою запобігання поширенню на території України вказаної хвороби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» встановлення карантину на території України до 24.04.2020, а також певні обмежувальні заходи саме до 24.04.2020.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Однак уповноважена особа - інспектор відділу поліції Іванківського ВП в Київській обл. Прилєпін Д.С. не дотримався вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклав суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 207441 від 29.06.2020 року вбачається, що 29.06.2020 року близько 13 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , власник магазину гр. ОСОБА_1 порушила правила карантину, а саме: Постанови №211 та №255 Кабінету Міністрів України п.8, а саме: відвідувачі закладу перебували в магазині без захисних масок та відсутні розмежувальні лінії, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 44-3 КУпАП.
При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення складений щодо  ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП суть цього правопорушення викладена без посилання на конкретні порушення правил карантину людей, передбачені вказаною постановою або іншими актами законодавства; водночас зміст викладеного в протоколі правопорушення -   ОСОБА_1 порушила правила карантину, а саме: відвідувачі закладу перебували в магазині без захисних масок та відсутні розмежувальні лінії -   не узгоджується з тими тимчасовими заборонами та обмеженнями, що діяли станом на 29.06.2020відповідно до згаданої Постанови.
Тобто, постанова КМ України №255 від 02.04.2020 року, на яку йде посилання в вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, втратила свою чинність 24 квітня 2020 року, і тому не може застосовуватися у вказаних правовідносинах.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_3 безпосередньо до торгівельної зали магазину не заходив, а товар вона йому винесла.
Наведене підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що інспектори поліції зафіксували ОСОБА_3 поза межами закладу.
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 заперечував своє перебування без маски безпосередньо в торгівельній залі.
Тобто, перебування ОСОБА_3 у магазині без маски є припущенням, яке не знайшло свого підтвердження «поза розумним сумнівом» ( Рішення Європейського суду з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року) дослідженими судом доказами.
Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими; постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
 
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання захисника Шурубова В`ячеслава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити, поновити захиснику Шурубову В.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Шурубова В.І. в інтересах ОСОБА_1  задовольнити. 
Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                    О.М. Сітайло